Cправа №549/9/26
Провадження№2/549/65/26

РІШЕННЯ
Іменем України

08 травня 2026 року Чорнухинський районний суд Полтавської області
у складі: головуючого - судді Крєпкого С.І.
за участю: секретаря судового засідання – Кривчун Я.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Чорнухи в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі – ТОВ «ФК «ЄАПБ») до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
установив:
Позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернувся в суд з позовом до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 28.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі - ТОВ «ФК «ЦФР») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №9485029378 (далі – договір №9485029378).
Договір №9485029378, Паспорт кредиту №5029378 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» (розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua та з якими позичальник ознайомився до укладення договору та до яких позичальник приєднався підписавши договір) складають єдиний кредитний договір.
На підставі Договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та Акціонерним товариством «Таскомбанк» (далі - АТ «Таскомбанк»), первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення прав вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені договором.
15 травня 2024 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №НІ/11/19-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «Таскомбанк» суму фінансування, а АТ «Таскомбанк» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.
Відповідно до Додатку №1 до Договору факторингу №НІ/11/19-Ф від 15.05.2024, реєстру прав вимог, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 27528,53 грн, з яких: 13719,03 грн - заборгованість по тілу кредиту, 1,89 грн – по відсотках, 13807,61 грн – заборгованість по комісії.
З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 15.05.2024, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором в розмірі 27528,53 грн, яку просить стягнути з відповідача.
Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 23 лютого 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
При подачі позову представник позивача позовні вимоги повністю підтримав, просив розглянути справу за його відсутності (а.с.4). 
Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 16 квітня 2026 року явку представника позивача в судове засідання 23 квітня 2026 року визнано обов`язковою для дачі особистих пояснень (а.с.165-166).
Представник позивача в судові засідання 23 квітня та 08 травня 2026 року засідання не з`явився, причини неявки не повідомив (а.с.170-171, 175, 179). 
Відповідач в судові засіданні також не з`являвся, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не подавав, в силу п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином про дату, день, час та місце судового засідання (а.с.97-98,159,161-162).
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню зважаючи на таке.
Як вбачається з матеріалів справи, 28.10.2020 ОСОБА_1 заповнено заяву-анкету на отримання кредиту та інших послуг в ТОВ «ФК «ЦФРіз зазначенням його персональних даних (а.с.53 зворотній бік).
Цього ж дня 28 жовтня 2020 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та  ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №9485029378, відповідно до якого кредитодавець зобов`язується надати кредиту у розмірі 21 000 грн на умовах, встановлених договором, а позичальник – повернути кредит та сплатити проценти за користуванням кредитом.
Строк кредиту - 48 тижнів, тип процентної ставки – фіксована, процента ставка - 3% від суми кредиту при наданні кредиту, щомісячні проценти - 3% від суми кредиту, орієнтовна загальна вартість кредиту – 51488,58 грн, реальна річна процентна ставка – 68,03 % річних.
Підписавши договір позичальник доручає кредитодавцю виплатити/сплатити зарахунок отриманого кредиту такі суми грошових коштів: ОСОБА_1 – 10000 грн, ТОВ "майСейфеті" – 200 грн, ПАТ "Страхова компанія "ТАС" – 9600 грн, ПАТ "Страхова компанія "ТАС" - 800 грн, ТОВ «ЦФР» - 200 грн.
Всі інші умови кредитного договору викладені в паспорті кредиту та умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті товариства з якими позичальник ознайомився до укладення цього договору та до яких приєднується підписавши договір.
Договір, паспорт кредиту №5029378 та умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» складають єдиний кредитний договір.
Повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який міститься в паспорті кредиту (а.с.52-53).
Перехід права грошової вимоги від ТОВ «ФК «ЦФР» до позивача за кредитним договором №9485029378 підтверджуються договором про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, укладеного між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЦФР» , договором факторингу №НІ/11/19-Ф від 15.05.2014, укладеного між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с.83-9, 5-13).
Згідно з реєстром прав вимог (а.с.12), виписками по рахункам непогашена заборгованість ОСОБА_1 за кредитом складає 27528,53 грн, з яких: 13719,03 грн - сума заборгованості по тілу кредиту, 1,89 грн – за відсотками, 13807,61 грн – сума заборгованості за щомісячними відсотками (а.с.112-130).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
За змістом ст.1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст.1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частина 1 та 2 статі 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно частини 6 та 7 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Частинами 1 та 2 статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». 
Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Згідно з усталеною практикою Верховного Суду у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту перерахування відповідачу кредитних коштів на виконання договору №9485029378. 
Надані позивачем виписки щодо вхідних залишків не містять відомостей про видачу кредитних коштів ОСОБА_1 та їх повернення останнім за укладеним договором.
З огляду на викладене суд дійшов висновку про недоведеність факту виконання ТОВ «ФК «ЦФР»умов кредитного договору про перерахування ОСОБА_1 коштів та подальше користування останнім кредитом, недоведеність наявності заборгованості у визначеному позивачем розмірі, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача як тіла кредиту так і нарахованих процентів за користування кредитними коштами. 
Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.141, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд,
ухвалив:
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: 01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, 30, ЄДРПОУ – 35625014) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором №9485029378 від 28 жовтня 2020 року в розмірі 27528,53 гривень відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дата складення повного судового рішення – 13.05.2026.
Суддя С.І.Крєпкий