Справа № 195/239/26
Провадження № 2/195/265/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.06.2026 року с-ще Томаківка
Дніпропетровської області 
Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Колодіної Л.В., 
при секретарі судового засідання - Левкович Н.М., 
за участю позивача - ОСОБА_1 ,
представника третьої особи - Єрмоленко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Томаківського районного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог - Служба у справах дітей виконавчого комітету Томаківської селищної ради, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:
до Томаківського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог - Служба у справах дітей виконавчого комітету Томаківської селищної ради, про позбавлення батьківських прав.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що від цивільного шлюбу позивач та відповідач мають малолітню дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якої є відповідачка, про що 20 жовтня 2023 року Томаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), складений актовий запис за №173.
До червня місяця 2024 року позивач з відповідачкою та малолітньою дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали разом за адресою зареєстрованого місця проживання позивача: АДРЕСА_1 . В подальшому відповідачка через постійні конфлікти, які ж сама й чинила, покинула позивача та дитину.
Позивач також зазначає у позові, що станом на день звернення із даним позовом до суду, відповідач офіційно зареєструвала шлюб з громадянином ОСОБА_4 . З того моменту, коли відповідачка покинула родину, та по теперішній час, їх спільна малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає із позивачем та знаходиться на його утриманні, що підтверджується довідкою, виданою Службою у справах дітей Томаківської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області.
Відповідачка є матір`ю малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте, вона протягом останнього півтора року взагалі не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не проявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. 
Зазначені обставини підтверджуються документами: копією довідки №285, виданої службою у справах дітей виконавчого комітету Томаківської селищної ради від 22.07.2025 про те, що батько дитини  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , самостійно виховує дитину, мати дитини - громадянка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вже довгий час з сім`єю не проживає, не цікавиться життям дитини, не приймає участі у її вихованні.
Згідно ст. 51 Конституції України, ст.150 Сімейного кодекс) України «Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток».
Відповідачка самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, взагалі не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, не приймає участі у її вихованні. Таким чином, відповідачка, всупереч вимогам ст.150 СК України, не виявляє бажання щодо виховання та утримання свого сина і не виконує обов`язків по піклуванню за ним. 
Крім того, позивач в позові зазначає, що відповідачка протягом останнього півтора року та по теперішній час жодного разу з дитиною не спілкувалась та не бачилась. Відповідач самостійно займається вихованням дитини, піклується про її здоров`я, забезпечує матеріально.
Зазначені обставини та наведені докази у відповідності з п. 2 ч.1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення відповідачки ОСОБА_2 батьківських прав. 
В позовній заяві позивач просить суд позбавити батьківських прав відповідачку по відношенню до малолітньої дитини -  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та пояснив, що дитину виховує з 8 місячного віку. Разом із відповідачкою вони не проживають вже 2 роки. Позивач проживає разом із матір`ю, які належить цей будинок. Матір позивача допомагає йому виховувати дитину. Крім того позивач пояснив суду, що ця дитина просто відповідачки не потрібна, т.я. остання має ще трьох дітей, та в цей час проживає десь у Хмельницькій області. 
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про те, що позов ОСОБА_1 про позбавлення її батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнає в повному обсязі. Крім того, просить розглянути справу за її відсутності, т.я на теперішній час проживає в іншій області і не має можливості приїздити в судові засідання. 
В судовому засіданні представник третьої особи - Єрмоленко О.В. суду пояснила, що позов є обґрунтованим, так як з боку відповідачки відсутня увага до дитини, відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків. Батько виховує дитину самостійно, повністю утримує її та займається вихованням. Відповідачка вирішила, що дитині буде краще разом із батьком та у віці 9 місяців залишила дитину. В цей час відповідачка проживає в іншій місцевості разом з іншим чоловіком та з дітьми від різних чоловіків. Матір не займається утриманням та вихованням доньки ОСОБА_7 , тобто, матір не виконує свої батьківські обов`язки. Відповідачка не заперечує відносно позбавлення її батьківських прав. Також представник пояснила, що матір дитини не має постійного місця проживання, та дуже часто його змінює. 
Суд, заслухав думку позивача, представника третьої особи, покази свідків, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи..
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.
Згідно п. 16 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
За змістом ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.
Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).
У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 квітня 2019 року у справі №300/908/17 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно із статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.
Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, у принципі 6 визначено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків; у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості.
За змістом ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину.
Судом були встановлені наступні обставини.
Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого 21 жовтня 2023 року відділом Томаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) серія НОМЕР_1 , на громадянку  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідний актовий запис №173 від 20 жовтня 2023 року, у якому вказані в графі батько: ОСОБА_1 , в графі мати: ОСОБА_8 (а.с.11).
Відповідно до копії свідоцтва про укладання шлюбу серії НОМЕР_2 громадянка  ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 29 липня 2025 року уклала шлюб з громадянином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстровано Кам`янець-Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №429, після укладення шлюбу присвоєно дружині прізвище « ОСОБА_9 » (а.с.10).
Матеріали справи містять копію паспорта громадянина України у вигляді ID-картки, виданого 19.09.2025 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , орган, що видав 6834, місце народження якої зазначено наступне: с.Петрівка, Генічеський район, Херсонська область (а.с.14). 
Згідно копії витягу з реєстру Томаківської територіальної громади №2026/000258371 від 07.01.2026 громадянка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за наступним місцем проживання: АДРЕСА_2 (а.с.13).
Матеріали справи містять Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батьків №00056645748 від 20 лютого 2026 року, відомості про дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про матір - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відомості про батька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Державна реєстрація народження проведена на підставі спільної заяви батьків про державну реєстрацію народження №86/31.18-45 від 20.10.2023 року, відповідно до вимог ст.126 СК України (а.с.5-6).
Згідно копії довідки начальника служби у справах дітей Виконавчого комітету Томаківської ради Дніпропетровської області Тетяни Бірзул №285 від 22.07.2025 року, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , самостійно виховує  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з родиною не проживає, участі у вихованні дитини не приймає. Дитина проживає разом із батьком за адресою: АДРЕСА_3 , та перебуває на повному його утриманні (а.с.7). 
Згідно копії рішення виконавчого комітету Томаківської селищної ради «Про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 » №315 від 22.08.2024 визначено місце проживання малолітньої дитини  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком громадянином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 .
Згідно копії акту обстеження житлово-побутових умов, складеного 20 лютого 2026 року у складі: начальника служби у справах дітей Бірзул Т.В., провідного спеціаліста служби у справах дітей Голота І.В., фахівця із соціальної роботи Павлової Н.М., проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_3 . За даною адресою проживають наступні особи: баба - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; батько - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , малолітня дитина -  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Умови проживання задовільні. Будинок облаштований меблями та побутовими приладами. У помешканні чисто, затишно. У дитини окрема кімната, іграшки. Дитина проживає із батьком з літа 2024 року. Мати, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з дитиною не проживає, не спілкується, матеріально не утримує, вихованням та інтересами дочки не цікавиться. Дитина постійно проживає з батьком та перебуває на його повному забезпеченні та утриманні (а.с.9). 
Відповідно до копії відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданої головним спеціалістом відділу реєстрації виконавчого комітету Томаківської селищної ради Оленою Максименко №9 від 05.01.2026 року, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (дата реєстрації 21.06.2007), громадянка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (дата реєстрації 14.11.1998), та громадянка  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (дата реєстрації 05.09.2024), зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.12).
Згідно ВИСНОВКУ органу опіки та піклування виконавчого комітету Томаківської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по відношенню до малолітньої дитини  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженого рішенням Виконавчого комітету Томаківської селищної ради №145 від 21.05.2026 року, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Томаківської селищної ради, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , по відношенню до її малолітньої дитини  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідає інтересам дитини, так як основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів та потреб своєї дитини.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що позивач - її сусід. Відповідачку вона ніколи не знала та не бачила. Позивач проживає разом із матір`ю та сам виховує дитину. Позивач алкогольні напої та наркотичні засоби не вживає. Чому відповідачка не допомагає утримувати дитину - свідку невідомо. Свідок знає, що відповідачка має другу сім`ю. Свідок вважає, що це є ненормальним, що матір кинула дитину. Свідок також пояснила, що є підстави для позбавлення батьківських прав. У разі задоволення позову, позивач буде мати пільги та виплати, що є для нього вагомим. 
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що позивач - його племінник. Він сам виховує дитину, т.я. матір залишила дитину на нього. Оскільки позивач проживає разом зі своєю матір`ю, остання допомагає йому у догляді за дитиною. Позивач алкогольні напої не вживає. Останні раз свідок бачив відповідачку більше року тому. На думку свідка наявні законні підстави для позбавлення батьківських прав матір дитини. 
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2024 року у справі № 185/9339/21 (провадження № 61-8918сво23) вказано, що: «тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає можливість зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна оцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.
Подібні правові висновки щодо застосування відповідних норм СК України викладені у постановах Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц, від 23 січня 2020 року в справі № 755/3644/19 та від 23 червня 2021 року в справі № 953/17837/19».
При розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав, є обов`язковою участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (частина четверта статті 19 СК України).
Так, підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини (пункти 1-6 частини першої статті 164 СК України).
Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц (провадження № 61-12305св18)).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2019 року в справі № 631/2406/15-ц (провадження № 61-36905св18) зазначено, що: «тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Таким чином, в судовому засіданні позивачем доведено та надано суду належні та допустимі докази ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків, які? ? є законною підставою для позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітньої дитини. 
Незацікавленість матері, яка не надає грошову допомогу позивачу? в матеріальному забезпеченні дитини, підготовці дитини до школи, життєзабезпечення та повсякденних потреб, допомоги у вигляді продуктів харчування, одягу, взуття,? може бути підставою для позбавлення його батьківських прав, що свідчить про відсутність емоційного зв`язку між членами родини, що може бути результатом відсутності сталого спілкування матері із дитиною.
Таким чином, суд приходить обґрунтованого висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача відносно позбавлення батьківських прав відповідачки. 
Крім того, відповідно до абз. 7 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. 
У відповідності з ч.2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
Однак, позивач в позовній заяві не вказує вимогу про стягнення аліментів на дитину. 
При подачі позову до суду позивачем сплачено в дохід держави судовий збір.
Оскільки позивач не просить суд стягнути судові витрати з відповідача, суд вважає за необхідним судові витрати залишити за позивачем. 
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 78, 265, 268, 280, 284, 352, 354 ЦПК України, суд 
У Х В А Л И В:
позовні вимоги громадянина ОСОБА_1 до громадянки ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог - Служба у справах дітей виконавчого комітету Томаківської селищної ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити батьківських прав громадянку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , по відношенню до малолітньої дитини -  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Судові витрати залишити за позивачем. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення.
Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України: https://court.gov.ua/sud0442/.
В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються наступні дані сторін та інших учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;
відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_5 .
третя особа: Виконавчий комітет Томаківської селищної ради Дніпропетровської області, юридична адреса: 53500, Дніпропетровська область, Нікопольський район, с-ще Томаківка, вул. Лесі Українки, буд. 17, ЄДРПОУ 41051313.  

Суддя:	  	Л.  В.  Колодіна