Справа № 573/563/26
Номер провадження 2/573/443/26

Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
08 червня 2026 року м. Білопілля
Білопільський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді – Черкашиної М.С.,
з участю секретаря – Півньової О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання,
в с т а н о в и в :
Основний зміст позову. 
10.03.2026 ОСОБА_1 здала на пошту позов до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, який у подальшому уточнила. Свої вимоги мотивує тим, що їх син ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання у ДНЗ «Київський центр професійної-технічної освіти» та не має самостійних заробітків. Відповідач матеріальної допомоги сину не надає, а вона не в змозі самостійно його утримувати.
Посилаючись на викладені обставини, просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання сина ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді від 25.03.2026 позовну заяву, у зв`язку з тим, що вона не відповідала вимогам ст. 175 ЦПК України, було залишено без руху та надано позивачці строк для усунення недоліків.
15.04.2026 до суду надійшла заява позивачки про усунення недоліків.
Ухвалою судді від 11.05.2026 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою суду 08.06.2026 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 .
Заяви, клопотання.
У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов просить задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечує (а. с. 40-41, 47).
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує (а. с. 55).
Третя особа – ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про проведення судового засідання без його участі, позов ОСОБА_1 підтримує (а. с. 43). 
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося.
Фактичні обставини, встановлені судом.
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , батьками якого записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а. с. 27).
З довідки ДНЗ «Київський центр професійно-технічної освіти» від 17.02.2026 № 14 вбачається, що ОСОБА_3 навчається у вказаному начальному закладі на денній формі навчання, третього атестаційного рівня за професією «Оператор з обробки інформації та програмного забезпечення», термін закінчення навчання – 30.12.2026 (а. с. 8).
Також згідно з довідкою Середньої школи - Центру професійної технічної підготовки м. Кромержиж Чеської Республіки від 10.03.2026 ОСОБА_4 у 2025/2026 навчальному році є учнем першого курсу денної форми навчання вказаного навчального закладу за спеціальністю «Механік-налагоджувальник» (а. с. 10, 12-13).
Норми права, які застосовує суд.
Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 №789-ХІІ та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з ч. 2 ст. 150, ч. 1, 2 ст. 155 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я та безпечні умови життя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Як вбачається зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
З огляду на положення ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
За змістом ст. 199 СК України законодавцем визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення чи відрахування з навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Саме такий правий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23.01.2019 у справі №346/103/17-ц.
Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Як вбачається з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Висновки суду.
Враховуючи, що судом встановлено, що повнолітній син сторін навчається на денній формі в навчальному закладі, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, тому є всі підстави для стягнення з батька аліментів на утримання сина на період навчання.
З огляду на обставини справи, суд дійшов висновку, що аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача відповідатимуть потребам ОСОБА_3 у допомозі батька та можливостям останнього надавати таку допомогу.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) на утримання сина ОСОБА_3 до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення останнім двадцятитрьохрічного віку. Зважаючи на те, що ОСОБА_3 досяг повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 , а позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_1 подала ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто до досягнення останнім 18 років, суд дійшов висновку, що стягнення аліментів потрібно проводити саме з 25.04.2026, оскільки ст. 199 СК України передбачає обов`язок утримувати саме повнолітніх дітей. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць необхідно допустити до негайного виконання.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 1331 грн 20 коп. судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 81, 141, 247, 265, 273, 274 ЦПК України,
у х в а л и в :
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), третя особа: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцятитрьохрічного віку, починаючи стягнення з 25 квітня 2026 року.
Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1331 грн 20 коп. судового збору.
Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ЦПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя – 

.