Справа № 302/566/26 
Провадження № 2-о/302/53/26 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2026 року селище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області 
в особі головуючого судді Кривка В. П.,
з участю: секретарки судового засідання Липей В.В.,
без участі учасників справи,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокатка Гренджа В.Ю., заінтересовані особи: Синевирська сільська рада Хустського району Закарпатської області, Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,- 
В С Т А Н О В И В:
01.05.2026 року представниця заявника подала до суду заяву про встановлення факту належності заявнику Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 019406 від 19.03.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 195. Ця заява обґрунтована таким.
Заявнику видано 19.03.2003 року Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 019406, на підставі рішення 3 сесії 4 скликання Синевирської сільської ради народних депутатів від 19.11.2002 року, згідно якого передано безплатно у приватну власність земельну ділянку, яка знаходиться у межах населеного пункту села Синевир для ведення особистого селянського господарства для обслуговування будинку гр. ОСОБА_1 , мешк. АДРЕСА_1 – біля ОСОБА_2 , площею 0,197 га. Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 019406, виданий 19.03.2003 року Синевирською сільською радою, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 195. При внесенні до Державного акту відомостей про власника земельної ділянки, зокрема прізвища, ім`я, по батькові, посадовою особою, яка вносила та видавала державний акт, допущено орфографічну помилку в написанні імені по батькові заявника, зазначивши його особу, як « ОСОБА_1 », тоді як вірно слід було вказати « ОСОБА_1 », відповідно до паспорта громадянина України виданого на ім`я заявника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Міжгірським РВ УМВС України в Закарпатській області та свідоцтва про народження заявника серії НОМЕР_2 . На допущену орфографічну помилку в державному акті щодо написання його імені по батькові заявник при видачі йому державного акта уваги не звернув, а тому не звертався відразу до посадових осіб Синевирської сільської ради з метою внесення виправлень в державному акті під час його видачі щодо написання його імені по батькові. На даний час у заявника виникла необхідність щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки вказаної у державному акті на місцевості, з метою закріплення межових знаків. З врахуванням вищенаведеного та з метою встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) заявник ОСОБА_1 звернувся до сертифікованого інженера – землевпорядника - ФОП ОСОБА_3 , з метою укладення договору на складання технічної документації із землеустрою для встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). При огляді документів на підставі яких складається технічна документація із землеустрою спеціалістом землевпорядником було виявлено, що в Державному акті має місце описка щодо написання імені по батькові власника земельної ділянки, а також площі земельної ділянки. Тому, інженер землевпорядник рекомендував ОСОБА_1 вжити заходів щодо виправлення помилки у Державному акті, або встановити факт приналежності правовстановлюючого документа саме йому. Виправлення зазначеної помилки у написанні по батькові заявника в позасудовому порядку є неможливим. Метою встановлення факту належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 019406 від 19.03.2003 року, є необхідним для складання технічної документації із землеустрою для встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), присвоєння земельним ділянкам кадастрового номера, реєстрації речового права в Єдиному Державному реєстрі нерухомого майна, а тому такі факти породжують юридичні наслідки для заявника.
Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 04.05.2026 року прийнято заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження в справі, залучено в справу заінтересовану особу: Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області.
Заявник та його представниця в судове засідання на розгляд справи не з`явилися, проте остання подала суду заяву про розгляд справи за відсутності заявника та його представниці з проханням заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа задовольнити з підставі та обґрунтувань, викладених в заяві.
Синевирська сільська рада Хустського району Закарпатської області в особі уповноваженого представника в судове засідання на розгляд справи не з`явилася, проте сільський голова І. Чуп подав суду заяву про відсутність заперечень до вимог, заявлених у заяві ОСОБА_1 , мешканця АДРЕСА_1 , та проханням розглянути справу без участі представника сільради.
Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області в особі уповноваженого представника в судове засідання на розгляд справи не з`явилося, проте 12.05.2026 року до суду надійшли письмові пояснення Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області з проханням справу розглядати без участі уповноваженого представника. Крім цього, у поясненнях зазначено таке. За інформацією наявною у місцевому фонді документації із землеустрою та оцінки земель (архіві відділу) у відділі 3 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області є у наявності державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 019406, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 195, виданого 19.03.2003 року на ім`я ОСОБА_1 , який дійсно належить заявнику – ОСОБА_1 . Разом з тим отримати новий Державний акт з виправленою помилкою неможливо, оскільки відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права та їх обтяження на земельні ділянки реєструються у Державному реєстрі прав (ч. 1 ст. 5 Закону). Підтвердження права власності на земельну ділянку буде витяг із Державного реєстру прав на нерухоме майно, іншого порядку реєстрації права власності на земельну ділянку (в тому числі видачу Державних актів) чинне законодавство не передбачає.
Суд, оцінивши позицію учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, у відповідності до ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності оспорюваних прав.
Положеннями ст. 315 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені судом. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Згідно п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. 
Судом встановлено, що згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №019406 від 19.03.2003 року, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 195, ОСОБА_1 , мешканцю с.Синевир, на підставі рішення 3 сесії 4 скликання Синевирської сільради народних депутатів від 19.11.2002 року передано у приватну власність земельна ділянка площею 0,1202 га в урочищі «Біля хати» для ведення особистого селянського господарства та обслуговування житлового будинку.
Згідно з архівною копією вих. №66/01-27 від 27.04.2026 року рішення Синевирської сільради 3 сесії 4 скликання від 19.11.2002 року «Про передачу в приватну власність земельних ділянок» передано безоплатно у приватну власність земельні ділянки, які знаходяться у межах населеного пункту села Синевир для ведення особистого селянського господарства для обслуговування будинку згідно додатку №1.
Згідно з архівною копією до списку громадян села Синевир, яким передано у приватну власність земельні ділянки (додаток до рішення третьої сесії від 19.11.2002 року), до списку входить ОСОБА_1 , мешканець АДРЕСА_1 , - біля ОСОБА_2 – 0,197 га.
Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Синевир Міжгірського району Закарпатської області.
02.10.1997 року Міжгірським РВ УМВС України в Закарпатській області виданий паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Синевир Міжгірського району Закарпатської області.
Згідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , на підставі рішення Синевирської сільради 3 сесії 4 скликання від 19.11.2002 року «Про передачу в приватну власність земельних ділянок» передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства та обслуговування житлового будинку. Однак у Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №019406 від 19.03.2003 року, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 195, ім`я по батькові ОСОБА_1 зазначено як « ОСОБА_4 », хоча згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 та паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 ім`я по батькові ОСОБА_1 є « ОСОБА_5 ».
Згідно з ст.ст.125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Відповідно до п.8 ч.1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року.
Чинне законодавство не містить положень, які передбачають видачу державних актів на право власності на землю чи внесення до них виправлень.
З огляду на вищезазначене, заявник у позасудовому порядку позбавлений можливості виправити помилку в написанні його імені по батькові в держакті, допущену під час його видачі, а тому його права підлягають захисту в судовому порядку.
Встановлення факту належності правовстановлюючого документа необхідне заявнику для належної реалізації його права власності на земельну ділянку.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази свідчать про наявність підстав для встановлення факту належності заявнику правовстановлюючого документу на земельну ділянку, а саме Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №019406 від 19.03.2003 року.
Керуючись ст.ст. 263-265, 273, 315-319 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканцю АДРЕСА_1 , Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №019406 від 19.03.2003 року, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №195.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо в Закарпатський апеляційний суд або через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України. 
Рішення складено 13.05.2026 року.

Суддя	  	В. П. Кривка