Справа № 681/732/26
Провадження 2/681/850/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року 
Полонський районний суд Хмельницької області
 
в складі: головуючого – судді Горщара А.Г.
з участю секретаря судових засідань Салюк Т.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонне за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

У травні 2026 року товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі – Товариство) через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача на його користь 9 604,50 грн заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 662,40 грн та 9 000 грн витрат на правничу допомоги.
В обґрунтування вимог представник позивача зазначав, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №5048790, за яким відповідачу надано кредит у розмірі 1 500 грн зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, що передбачені кредитним договором. Кредитний договір підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором шляхом використання електронного підпису. Договір був укладений шляхом прийняттям пропозиції укласти договір (оферту) щодо надання кредиту.
ТОВ «Алекскредит» умови договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти. Однак в подальшому відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення кредиту.
У зв`язку з вищевикладеним у ОСОБА_1 виникла заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 9 604,50 грн, яка складається з заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 1 500 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 8 104,50 грн.
ТОВ «Алекскредит» 01.04.2026 уклало договір факторингу №АК01-04/2026 з Товариством, відповідно до умов якого позивач отримав право грошової вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і за договором №5048790.
Відповідно до ухвали судді від 29.05.2026 відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; сторонам визначено строк для подачі заяв по суті справи.
ОСОБА_1 копія ухвали про відкриття провадження у справі надсилались за зареєстрованою адресою місця проживання, яку він отримав 03.06.2026, що підтверджується даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав.
Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та на підставі ст.280 ЦПК України за згодою позивача проводить заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке.
Судом встановлено, що 05.07.2021 між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №5048790, за яким відповідачу надано кредит у розмірі 1 500 грн, кредитний договір підписаний відповідачем шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором PS5048790.
Відповідно до п. 1.2 кредитного договору сторони погодили, що кредитодавець надає позичальнику кредит на інші споживчі цілі (вирішення власних фінансових питань) без додаткового забезпечення у тимчасове, строкове, платне користування, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у відповідності до умов договору. Кредит надається у національній грошовій валюті України - гривні.
Сума кредиту 1 500 грн, кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника (п.п. 1.3, 1.4).
За даними пункту 1.7.2. Договору ставки нарахування процентів за користування кредитом за загальними умовами кредитування (п. 2.15. Правил) при укладенні Договору: в Базовий період протягом 30 календарних днів з 05.07.2021 до 04.08.2021 (включно) у розмірі 0,01 % за один день користування кредитом (Акційна процентна ставка (п. 2.1. Правил)); в Спеціальний період (п. 2.41. Правил) протягом 180 календарних днів з 05.08.2021 року до 31.01.2022 року (включно) у розмірі 3% за один день користування кредитом (Спеціальна процентна ставка (п. 2.35. Правил)). Орієнтовна загальна вартість Кредиту при використанні загальних умов кредитування складає 1 509,90 грн. 
У випадку подовження позичальником Базового періоду, строку дії Договору та зміни кінцевої дати виконання Договору (п. 2.22. Правил), проценти за користування кредитом нараховуються протягом подовженого Базового періоду у розмірі 1,99% за один день користування кредитом (Базова процентна ставка (п. 2.3. Правил)). В Спеціальний період, з дати закінчення подовженого Базового періоду та до спливу кінцевої дати виконання Договору (включно), проценти за користування кредитом нараховуються у розмірі 3% за один день користування кредитом (Спеціальна процентна ставка) (п.1.7.3. Договору).
Сторони погодили, строк дії договору встановлюється з дати укладення договору 05.07.2021 до кінцевої дати виконання Договору 31.01.2022 (включно) (п. 3.1 договору).
ТОВ «Алекскредит» виконало умови договору та 05.07.2021 надав відповідачу грошові кошти за договором в сумі 1 500 грн, а відповідач їх отримав на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується копією квитанції №78692126266089245731318718201490.
З детального розрахунку заборгованості за договором про надання кредиту №5048790 від 05 липня 2021 року вбачається, що станом на 31.01.2026 ОСОБА_1 має заборгованість на загальну суму 9 604,50 грн, яка складається з: основного боргу (сума кредиту) 1 500 грн, проценти за користування кредитом 8 104,50 грн, які нараховані у період з 05.07.2021 до 31.01.2022.
Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: копією кредитного договору №5048790 від 05.07.2021; пропозицією укласти договір (оферта) щодо надання кредиту №5048790; послідовністю (хронологією) дій ТОВ «Алекскредит» та Заявника №5048790; копією квитанції; розрахунком заборгованості; іншими матеріалами справи.
01.04.2026 між ТОВ «Алекскредит» (Клієнт) та ТОВ «Факторинг Партнерс» (Фактор) укладено договір факторингу №АК01-04/2024, відповідно до умов якого Товариство на умовах платності прийняло від ТОВ «Алекскредит» право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту і стало новим кредитором за договорами про споживчий кредит, раніше укладеними між клієнтом і боржниками сплативши для клієнта встановлену плату, що підтверджується копією платіжної інструкції №0631060000 від 01.04.2026.
На підставі вказаного договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №5048790 від 05.07.2021 в розмірі 9 604,50 грн, з яких: 1 500 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 8 104,50 грн – заборгованість за відсотками за користування кредитом, що підтверджується даними акту приймання-передачі Реєстру Боржників від 01.04.2026 та витягом з Реєстру боржників до договору факторингу №АК01-04/2024 від 01.04.2026.
Перевіряючи правомірність позовних вимог законодавчим нормам, суд виходить з наступного. 
За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст.6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України.)
Абзац другий ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Згідно з ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Судом встановлено, що кредитний договір №5048790 від 05.07.2021 між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 є укладеним. Кредитні кошти відповідачу надані в безготівкову порядку, проте доказів повернення отриманих коштів ОСОБА_1 матеріали справи не містять.
Підписавши вказаний договір позичальник виразив власну волю на його укладення, погодившись з його умовами та підтвердив, що вони є йому зрозумілі та договір адаптовано до його потреб та фінансового стану.
Товариство свої зобов`язання виконало повністю та видало для відповідача кредит у встановленій договором сумі.
ОСОБА_1 свої обов`язки за договором не виконав, у встановлений договором строк кредит не повернув, відсотків за користування кредитними коштами не сплатив.
Зважаючи на оформлений у встановленому порядку кредитний договір та договір факторингу, позивач має право вимагати від позичальника повернення кредиту та сплати процентів за користування ним.
Визначений Товариством розмір кредиту, процентів за користування ним, які позивач просить стягнути з відповідача, відповідає умовам укладеного між сторонами кредитного договору.
Станом на час розгляду справи відповідач не надав жодних доказів на спростування викладених у позовній заяві обставин та повної сплати ним зазначеної суми заборгованості за кредитом, не скористався своїми процесуальними правами, несучи ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ним процесуальних дій, не подав відзиву на позовну заяву, не надав власного розрахунку заборгованості.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.81 ЦПК України).
На підставі зазначеного суд приходить до висновку, що матеріали справи містять належні та допустимі докази укладення кредитного договору та надання кредитних коштів ОСОБА_1 , а також докази існування заборгованості у заявленому позивачем розмірі та право позивача на стягнення такої заборгованості.
Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №5048790 від 05.07.2021 в загальному розмірі 9 604,50 грн.
Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 662,40 грн, позов задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по оплаті судового збору в зазначеному розмірі.
Згідно зі ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Судом встановлено, що 02.07.2024 між позивачем та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладено договір про надання правової допомоги № 02-07/2024. Предметом вказаного договору є надання юридичної допомоги в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.
У матеріалах справи також міститься прайс-лист щодо видів юридичних послуг, які надаються АО «Лігал Ассістанс» та їх вартості.
Відповідно до заявки на надання юридичної допомоги №1554 від 01.04.2026 та витягу з акту №33 про надання юридичної допомоги від 30.04.2026 Товариство та АО «Лігал Ассістанс» погодили надання наступних правових послуг щодо примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та їх вартість: надання усної консультації – 3 000 грн (1 500 грн х 2 години); складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду – 6 000 грн (3000 грн х 2 години), а всього – 9 000 грн.
Відповідачем клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не заявлено, неспівмірність таких витрат не доведено.
У зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені витрати на правничу допомогу у зазначеному вище розмірі.
Керуючись наведеним, ст.ст.13, 81, 137, 141, 259, 263-265, 268, 273-275, 279-284, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором про надання кредиту №5048790 від 05 липня 2021 року, яка складається з: 1 500 грн - заборгованість за тілом кредиту, 8 104,50 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, а всього 9 604 (дев`ять тисяч шістсот чотири) грн 50 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. та на правову допомогу в розмірі 9 000 (дев`ять тисяч) грн.
Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків відповідачем не подана заява про його перегляд, а позивачем апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 42640371, місцезнаходження: м.Київ, вул. Ґедройця Єжи, 6 офіс 521, поштовий індекс 03150.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя     А.Г. Горщар