Справа №705/1691/26
3/705/841/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2026   м.Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Піньковський Роман Володимирович, розглянувши матеріали, які надійшли з Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП,
У С Т А Н О В И В :
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №982340 від 10.03.2026, ОСОБА_1 10.03.2026 о 10 годині 00 вилин в АДРЕСА_2 , здійснював продаж алкоголю, а саме горілки, без отримання ліцензії на проведення виду господарської діяльності та без та без марок акцизного податку, чим порушив ст.226 ПК України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.164 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.164 КУпАП не визнав, просив провадження по справі закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Прилуцький В.С. подав до суду клопотання про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, а також докази продажу ОСОБА_1 горілки. У розумінні ст.3 ГК України ОСОБА_1 господарською діяльністю не займався, систематичної діяльності з метою отримання прибутку не здійснював.
Суд, вислухавши захисника, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов такого висновку.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильно вирішення справи. Ці дані встановлюються, в т.ч. протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.
При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.
Суд всебічно, повно і об`єктивно дослідивши наявні матеріали справи про адміністративні правопорушення, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, з огляду на наступне.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, полягає у провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Згідно зі ст. 3 Господарського кодексу України (далі ГК України) господарською діяльністю є діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.
Відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Таким чином, обов`язковою ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів, а разове вчинення будь - якої дії, не утворює складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.
Тобто, з аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП настає для суб`єктів господарювання, а не для будь-яких інших осіб, зокрема фізичних осіб.
Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання та займається господарською діяльністю за адресою: м.Умань, вул.Небесної Сотні,45. 
Також, будь-яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 систематично здійснює торгівельну діяльність, що є однією з основних ознак господарської діяльності, та яка потребує документів дозвільного характеру, та будь-яких інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення додано не було.
Крім того, згідно наданого стороною захисту витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організацій – 19.01.2026 за власним рішенням ОСОБА_1 припинив підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця.
Зазначені обставини суд відносить до суттєвих недоліків, які викликають обґрунтовані сумніви щодо наявності ознак складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 таунеможливлюють притягнення особи до відповідальності. 
Суд враховує правову позицію, зазначену в Постанові Верховного суду України від 30 травня 2018 року у справі №175/1982/16а (2а/175/10/16) та Постанові Верховного суду України від 26 квітня 2018 року у справі №338/17 адміністративне провадження №К/9901/15804/18, відповідно до яких посилання на протокол про адміністративне правопорушення, як на беззаперечний доказ вчинення відповідного правопорушення є помилковим, оскільки сам по собі опис адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. При цьому притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. 
Відповідно до вимог ст. ст. 9, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
У відповідності до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Слід зазначити, що згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Таким чином, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є недоведеним.
Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, оскільки до протоколу не надано достатніх об`єктивних та безсторонніх доказів, які б дозволили суду на підставі ст.252 КУпАП зробити висновок про доведеність факту вчинення останнім інкримінованого правопорушення. 
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. 
Керуючись ст.ст. 9, 164, 245, 251, 252, 280, 283-284, 294 та п.1 ст. 247 КУпАП, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст.164 КУпАП – закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Р.В. Піньковський