ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2026 року Чернігів Справа № 620/2580/26

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Лукашової О.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства у справах ветеранів України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства у справах ветеранів України, в якому просить:
Визнати протиправними дії Міністерства у справах ветеранів України щодо відмови в призначенні ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, як особі з інвалідністю II групи внаслідок війни, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому встановлено відповідну групу інвалідності.
Зобов`язати Міністерство у справах ветеранів України призначити та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу, як особі з інвалідністю II групи внаслідок війни, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому встановлено відповідну групу інвалідності.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що аналіз пункту 24 дає підстави стверджувати, що Порядок № 336 містить вичерпний перелік підстав для не здійснення виплати одноразової грошової допомоги. Підстава для відмови, як протерміновані довідка МСЕК та посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни відсутня. Вважає, що право на отримання одноразової грошової допомоги виникає з моменту встановлення інвалідності, підстав для відмови у Відповідача, як протерміновані документи відсутні, крім того діючі військовослужбовці не втрачають статусу осіб з інвалідністю на період їхньої служби.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.
У відзиві на позовну заяву відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що з наданих Позивачем копій документів вбачалося, що посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни ОСОБА_1 та довідка медико-соціальної експертної комісії протерміновані. Згідно довідки МСЕК від 17.02.2024 12 ААГ № 792025 інвалідність Позивачу була встановлена 17.02.2024 , терміном до 01.05.2025 з датою чергового переогляду 17.04.2025. Також посвідчення Позивачу було видане 11.07.2024 та було дійсне до 01.05.2025. В позовній заяві Позивач зазначає, що після встановлення ІІ групи інвалідності він звернувся із заявою до Мінветеранів щодо виплати йому одноразової грошової допомоги у розмірі 300 прожиткових мінімумів, встановлених законом для працездатних осіб на підставі частини 7 статті 13 Закону № 3551-ХІІ. Втім це не відповідає дійсності, оскільки Позивач звернувся до Мінветеранів тільки 13.10.2025, вже після закінчення терміну на який встановлено інвалідність (01.05.2025), інформація про проходження Позивачем чергового переогляду в наданих документах відсутня.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
ОСОБА_1 проходить службу в Збройних Силах України, має статус учасника бойових дій.
Відповідно до Довідки про безпосередню участь особи у заходах, для забезпечення оборони України від 22.05.2024 №3449 виданої військовою частиною НОМЕР_1 , позивач в період з 02.05.2023 по 07.05.2023, з 09.06.2023 по 06.09.2023, з 07.10.2023 по 07.10.2023, з 07.11.2023 по 08.11.2023, з 08.12.2023 по 10.12.2023, з 17.01.2024 по 18.01.2024, з 18.02.2024 по 02.03.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області (а.с.22). 
Довідками про обставини поранення (травми, контузії, каліцтва) військової частини НОМЕР_1 від 13.07.2023 №14227, від 11.09.2023 № 19597 від 29.09.2023 №21597, від 27.04.2024 року № 12772 підтверджується отримання позивачем поранення, пов`язаного з захистом Батьківщини (а.с.18-21).
Відповідно до рішень військово-лікарських комісій № 1089, №8346 від 03.11.2023, № 9233 від 06.12.2023, №89 від 16.01.2024, № 8586 від 03.09.2024, № 2025-0418-1616-4415-3 від 18.04.2025 «Поранення, Травма, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини». Згідно наказу МОЗ України від 04.07.2007 № 370 травма, поранення відноситься до «тяжких» (а.с.23-26, 29-31).
Під час огляду 17.04.2024 органами МСЕК позивачу первинно встановлено II групу інвалідност з 05.04.2024 до 01.05.2025, внаслідок травми, поранення пов`язаних із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №792025 від 17.04.2024 (а.с.17).
Управлінням соціального захисту населення Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області 11.07.2024 було видано посвідчення серії НОМЕР_2 особи з інвалідністю внаслідок війни 2 групи з терміном дії до 01.05.2025 (а.с.16).
13.10.2025 позивач звернувся із заявою до Міністерства у справах ветеранів України щодо виплати йому одноразової грошової допомоги у розмірі 300 прожиткових мінімумів, установлених законом для працездатних осіб на підставі частини 7 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (а.с.32-33).
Листом від 27.01.2026 за №2174/1.3/3.2-26 відповідач повідомив, що з наданих копій документів вбачається, що посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни ОСОБА_1 та довідка медико-соціальної експертної комісії протерміновані. За даними Реєстру відсутня інформація щодо встановлення ОСОБА_1 статусу особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 11-16 частини другої статті 7 Закону. Відповідно до статті 43 Закону України “Про адміністративну процедуру” заяву ОСОБА_1 залишено без руху про, що було повідомлена листом Мінветеранів від 14.11.2025 №25232/1.3/3.2-25, згідно з яким було надано 30 календарних днів з дня отримання (одержаний 25.11.2025) даного листа усунути вищезазначені недоліки. Однак, станом на сьогоднішній день зазначені недоліки не усунуті. Керуючись пунктом 1 частини другої статті 65 Закону України “Про адміністративну процедуру” адміністративне провадження за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 закрито у зв`язку з поданням заяви особою, яка відповідно до частини сьомої статті 13 Закону не мала права на подання такої заяви. (а.с.34-35).
Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як встановлено з матеріалів справи позивач звернувся із заявою до Міністерства у справах ветеранів України щодо виплати йому одноразової грошової допомоги на підставі частини 7 статті 13 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”
Відповідно до частини 7 статті 13 Закону України від 22.10.1993 № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі Закон №3551-ХІІ) особам, зазначеним у пунктах 11-16 частини другої статті 7 цього Закону, за рахунок коштів державного бюджету призначається і виплачується одноразова грошова допомога у зв`язку з встановленням інвалідності у розмірі, визначеному підпунктом "б" пункту 1 статті 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Якщо особа у зв`язку з встановленням інвалідності одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією частиною, та одноразової грошової допомоги відповідно до інших законів України, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором такої особи. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно із пунктом 11 частини 2 статті 7 Закону №3551-ХІІ до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа: військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних, добровольців Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, осіб начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та стали особами з інвалідністю внаслідок травми (поранення, контузії, каліцтва) або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції, до забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, до участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресію Російської Федерації проти України і стали особами з інвалідністю внаслідок травми (поранення, контузії, каліцтва) або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення, під час забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпечення здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Підпунктом «б» частини 1 статті 16-2 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому встановлено відповідну групу інвалідності, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому встановлено відповідну групу інвалідності, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому встановлено відповідну групу інвалідності, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).
Порядок призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності деяких категорій осіб відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2016 № 336 ( далі – Порядок№336).
Пунктом 1 Порядку №336 визначено, що цей Порядок визначає механізм призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності внаслідок травми (поранення, контузії, каліцтва) або захворювання, одержаних під час участі в антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресію Російської Федерації проти України, деяких категорій осіб (далі - одноразова грошова допомога) відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”.
Підпунктом 4 пункту 2 Порядку №336 визначено, що призначення та виплата одноразової грошової допомоги - публічна (електронна публічна) послуга, що надається Мінветеранів за заявою, поданою в паперовій або електронній формі, за результатами розгляду якої приймається рішення у формі наказу про призначення (відмову у призначенні) та виплату одноразової грошової допомоги.
Відповідно до пункту 3 Порядку №336 одержувачами одноразової грошової допомоги є: 1) особи з інвалідністю внаслідок війни, зазначені у пунктах 11-16 частини другої статті 7 Закону; 2) члени сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, зазначених у пунктах 1-6 частини першої статті 10-1 Закону.
Згідно з пунктом 4 Порядку №336 одноразова грошова допомога призначається та виплачується: 1) у разі загибелі (смерті) або визнання безвісно відсутніми осіб, зазначених у пунктах 1-6 частини першої статті 10-1 Закону, - з дати смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть, або з дати набрання законної сили рішенням суду про визнання особи безвісно відсутньою; 2) у разі встановлення інвалідності особам, зазначеним у пунктах 11-16 частини другої статті 7 Закону, - з дати, що зазначена в рішенні експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або довідці медико-соціальної експертної комісії або витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.
Пунктом 8 Порядку №336 визначено, що одноразова грошова допомога в разі встановлення інвалідності внаслідок травми (поранення, контузії, каліцтва) або захворювання призначається та виплачується особам з інвалідністю внаслідок війни, зазначеним у пунктах 11-16 частини другої статті 7 Закону, залежно від групи інвалідності в таких розмірах:
400 прожиткових мінімумів, установлених законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи;
300 прожиткових мінімумів, установлених законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи;
250 прожиткових мінімумів, установлених законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи.
Розмір одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності внаслідок травми (поранення, контузії, каліцтва) або захворювання особам з інвалідністю внаслідок війни, зазначеним у пунктах 11-16 частини другої статті 7 Закону, визначається виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого на 1 січня календарного року, в якому встановлено інвалідність.
Пунктом 9 Порядку №336 визначено порядок подання документів, відповідно до якого для призначення та виплати одноразової грошової допомоги заявник подає до Мінветеранів заяву. Заява може подаватися: у паперовій формі; в електронній формі засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг у разі наявності технічної можливості (далі - Портал Дія) або засобами Реєстру.
Відповідно до пункту 17 Порядку №336 Мінветеранів розглядає подані документи, запитує інформацію в органах, уповноважених виплачувати одноразову грошову допомогу відповідно до інших законів, крім Закону, стосовно виплати або невиплати такої допомоги одержувачам, щодо яких здійснено запит, а також у разі потреби уточнює інформацію про одержувачів, стосовно яких подані документи, заслуховує пояснення одержувачів, свідків, представників державних органів і в місячний строк із дня надходження документів (уточненої інформації) приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні з обґрунтуванням причини.
Наказом Міністерства у справах ветеранів від 06.11.2024 №357 (оприлюднено на офіційному сайті https://mva.gov.ua/pro-komisiu-z-pitan-rozglyadu-materialiv-pro-priznachennya-odnorazovoi-groshovoi-dopomogi-v-razi-zagibeli-smerti-abo-invalidnosti-deyakih-kategoriy-osib-vidpovidno-do-zakonu-ukraini-pro-status-veteraniv-viyni-garantii-ih-sotsialnogo-zahistu-vid-1) затверджено Положення про комісію з питань розгляду матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності деяких категорій осіб відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” (далі Положення №357), яке визначає порядок створення, роботи та повноваження комісії з питань розгляду матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності деяких категорій осіб відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” (далі – комісія) при Мінветеранів та умови і порядок проведення її засідань.
Метою діяльності Комісії є забезпечення попереднього розгляду документів про призначення одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності деяких категорій осіб відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” (далі – одноразова грошова допомога) та внесення відповідних пропозицій Міністру у справах ветеранів України (далі – Міністр). (пункт 3 розділу І Положення №357).
Основним завданням комісії є внесення пропозицій Міністру про призначення одноразової грошової допомоги, зокрема, особам, зазначеним у пунктах 11– 16 частини другої статті 7 Закону, у зв`язку з установленням інвалідності внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (абзац 2 підпункту 2 пункту 1 розділу ІІ Положення №357).
Формою роботи Комісії є засідання (в тому числі організоване за допомогою технічних засобів зв`язку). (пункт 1 розділу V Положення №357).
Рішення Комісії приймаються простою більшістю голосів від загального складу, шляхом усного (письмового або електронного) поіменного голосування (тільки “за” або “проти”), результати якого заносяться до протоколу засідання Комісії. (пункт 7 розділу V Положення №357).
Рішення Комісії оформляється протоколом не пізніше ніж через п`ять робочих днів після проведення засідання, підписується головуючим та секретарем Комісії та надається (надсилається) на ознайомлення членам Комісії та Міністру (пункт 9 розділу V Положення №357).
Рішення Комісії має рекомендаційний характер та не зачіпає права і свободи осіб, зазначених в абзацах другому, третьому підпункту 2 пункту 1 розділу II цього Положення, які звернулися із заявою про призначення одноразової грошової допомоги. На підставі рішення Комісії про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги Департаментом соціальної політики готується відповідний проєкт наказу Мінветеранів (пункт 10 розділу V Положення №357).
Рішення про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової приймається Міністром у формі наказу Мінветеранів відповідно до Порядку призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності деяких категорій осіб відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2016 року № 336 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2024 року № 1090) (пункт 11 розділу V Положення №357).
Отже, Порядком №336 та Положенням №357 передбачений чіткий та зрозумілий порядок розгляду документів стосовно виплати або невиплати одноразової грошової допомоги, зокрема, у разі інвалідності деяких категорій осіб відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” та за результатом такого розгляду Міністр приймає рішення про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової у формі наказу Мінветеранів.
Таким чином, за наслідками розгляду заяви позивача про призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідач мав прийняти одне з рішень про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової у формі наказу Мінветеранів.
Натомість, в цьому випадку, відповідач закрив адміністративне провадження у зв`язку з поданням заяви особою, яка відповідно до частини сьомої статті 13 Закону не мала права на подання такої заяви. 
Порядком №336 не передбачено права Мінветеранів закрити адміністративне провадження за результатом поданих позивачем документів.
В матеріалах справи відсутній протокол засідання комісії та рішення про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової у формі наказу Мінветеранів за результатом розгляду заяви позивача від 13.10.2025 про призначення та виплату одноразової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності.
Суд звертає увагу, що лист за підписом заступника міністра від 27.01.2026 №2174/1.3/3.2-26 не є рішенням про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової у формі наказу Мінветеранів прийняття, якого є обов`язковим за наслідками розгляду заяви щодо призначення та виплата одноразової грошової допомоги.
Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що відповідач не прийняв рішення про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової у формі наказу Мінветеранів за результатом розгляду заяви позивача від 13.10.2025 про призначення та виплату одноразової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності, і така бездіяльність відповідача є протиправною.
Щодо позовних вимог в частині зобов`язати Міністерство у справах ветеранів України призначити та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу, як особі з інвалідністю II групи внаслідок війни, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому встановлено відповідну групу інвалідності, то суд зазначає таке.
Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.
При зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який би міг відновити його становище та захистити порушене, на його думку, право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних відносин (предмет та підстави позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.
Так, відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставину щодо фактичного порушення суб`єктом владних повноважень відповідачем його прав, свобод чи інтересів має довести, саме, позивач належними і допустимими доказами.
Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем в момент здійснення ним оскаржуваних дій чи рішень.
При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.
Тобто, рішення суб`єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, такі рішення прийняті владним суб`єктом поза межами визначеної законом компетенції, а, по-друге, оспорюванні рішення є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку.
Водночас у цій справі судом встановлено, що Міністерство у справах ветеранів України не прийняло певного рішення за наслідками розгляду заяви позивача про призначення одноразової грошової допомоги, тому суд не може перевірити правомірність такого рішення, а тому відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.
Частиною другою статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За таких обставин, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог частково шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо розгляду заяви позивача про призначення та виплату одноразової грошової допомоги від 13.10.2025 та зобов`язання Міністерство у справах ветеранів України розглянути заяву позивача про призначення та виплату одноразової грошової допомоги від 13.10.2025 та прийняти рішення у встановлений законом строк.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Статтею 90 КАС встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відтак, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій і докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд  

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Міністерства у справах ветеранів України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльності Міністерства у справах ветеранів України щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги від 13.10.2025. 
Зобов`язати Міністерство у справах ветеранів України розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги від 13.10.2025 та прийняти рішення у встановлений законом строк.
У задоволенні решти позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).
Відповідач: Міністерство у справах ветеранів України ( вул. Хрещатик, 34, м. Київ, 01001, код ЄДРПОУ 42657144 ).

Повне судове рішення складено 12.05.2026.
Суддя Олена ЛУКАШОВА