Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2026 року Справа№200/10002/25 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ
ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд:
визнати протиправними дії, які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку;
зобов`язати привести у відповідність дані у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів шляхом виключення з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації (даних) щодо наявності порушення правил військового обліку;
зобов`язати направити повідомлення до органів Національної поліції України про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідності до вимог п. 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 N 1487.
За змістом позову позивач не отримував від представників ТЦК та СП жодних повісток, повідомлень чи інших документів із повідомленням про необхідність проходження позивачем військово-лікарської комісії. Крім цього, Закон України від 16.03.2017 №1951-VIII «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» не передбачає відображення у реєстрі розшуку, а передбачає внесення відомостей лише про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Позивачем не притягувався до адміністративної відповідальності за ст.ст. 210, 210-1 КУПАП, що свідчить про невчинення ним адміністративних правопорушень у вигляді порушень правил військового обліку. До цього ж, строк притягнення до адміністративної відповідальності у даному випадку сплинув відповідно до приписів КУПАП. Також Положення про Державний вебпортал електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 30 липня 2024 р. № 879, не передбачає відображення у Резерв+ відомостей про звернення ТЦК та СП до поліції для доставлення особи до ТЦК та СП, складання протоколу або розшук.
Відповідач 2 у наданому суду відзиві на позов заперечував проти задоволення позову. Згідно з відзивом позивач порушив правила військового обліку та мобілізації, оскільки не пройшов до 05.06.2025 ВЛК, що суперечить пункту 2 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», який скасував статус «обмежено придатних» до військової служби осіб та зобов`язував таких осіб пройти повторний медичний огляд. У даному випадку направлення особі повістки не передбачається. Враховуючи вказане, відповідач направив відповідне звернення до підрозділів Національної поліції про скоєння позивачем адміністративного порушення, відповідальність за вчинення якого встановлено ст.ст. 210, 210-1 КУпАП. Відповідач зауважив, що до його повноважень належить направлення вказаного електронного звернення, а не оголошення у розшук, а надалі поліція діє згідно власних алгоритмів для виявлення громадян, що вчинили адміністративні порушення. Також відповідач вказав, що до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів вносяться дані не лише відомості про притягнення особи до відповідальності за скоєння адміністративного порушення за ст.ст. 210, 210-1 КУпАП, а також і про наявність такого порушення, що є службовими даними. 
Відповідач 1 відзив на позов суду не надав.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23.12.2025 позов залишено без руху. Ухвалою від 06.01.2026 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Ухвалою від 12.05.2026 залучено до участі у справі як другого відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 , розгляд справи розпочати спочатку.
Відповідно до ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ
Позивач, ОСОБА_1 , згідно з наявним в матеріалах справи електронним військово-обліковим документом, сформованим у Резерв+ 09.12.2025, що дійсний до 09.11.2026, перебуває як військовозобов`язаний на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата ВЛК – 12.10.2001, постанова ВКЛ - непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час. У військово-обліковому документі також відображено порушення позивачем правил військового обліку та звернення ТЦК та СП до Нацполіції 24.08.2025 для доставлення позивача для складання протоколу, з причин: «Не пройшли (відмовились від проходження) ВЛК».

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ, ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ, ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України, у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232-ХІІ).
Згідно з частинами першою, третьої статті 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Відповідно до частин першої, третьої статті 33 Закону №2232-ХІІ військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Частиною п`ятою статті 33 Закону №2232-ХІІ визначено, що військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
На виконання частини п`ятої статті 33 Закону №2232-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 30.12.2022 №1487 затвердив Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Порядок №1487). 
Пунктом 2 Порядку № 1487 визначено, що військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави, полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно з абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, під час мобілізації» громадяни зобов`язані: проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Відповідно до пункту 2 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 21.03.2024 № 3621-IX (далі – Закон № 3621-IX), що набрав чинності 04.05.2024, громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 05.06.2025 пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
Відповідно до пункту 68 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (далі – Порядок № 560), у мирний час під час визначення призначення резервіста або військовозобов`язаного на особливий період та включення його до складу військових команд для комплектування військових частин (установ) вони проходять медичний огляд, за результатами якого таким особам оформляється довідка з висновком щодо придатності до військової служби. Строк дії такої довідки становить п`ять років
Згідно з п. 69 Порядку № 560 особи, які не проходили медичний огляд, або в яких закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби, або які були визнані обмежено придатними та не проходили повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби (за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю) направляються на військово-лікарську комісію.
У разі проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду під час мобілізації та/або воєнного стану строк дії довідки з висновком щодо придатності до військової служби становить один рік.
Не є спірним між сторонами, що позивач проходив ВЛК 12.10.2001 (позивачем вказане не заперечується та не спростовано), за наслідком чого був визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час. Зважаючи на те, що ВЛК позивачем пройдено до 24.02.2022, то строк дії її результатів становив 5 років відповідно до п. 68 Порядку № 560, а отже сплинув.
При цьому, виходячи з приписів пункту 2 розділу II Закону № 3621-IX позивач, як такий, що 12.10.2001 був визнаний ВЛК обмежено придатними до військової служби (тобто до набрання чинності цим Законом 04.05.2024) був зобов`язаний до 05.06.2025 пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. 
Суд не приймає доводів позивача про те, що він не отримував повісток, а відтак не викликався відповідачами для проходження ВЛК, оскільки пункт 2 розділу II Закону № 3621-IX встановлює, що позивач був зобов`язаний самостійно звернутися до ТЦК та СП або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на ВЛК для проходження медичного огляду.
Позивачем не надано до суду рішення ВЛК та інших доказів проходження повторного медичного огляду, який він мав пройти до 05.06.2025, доказів звернення за направленням на його проходження, відтак, позивачем не виконано обов`язок, передбачений пунктом 2 розділу II Закону № 3621-IX.
Таким чином, позивачем порушено вимоги абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», згідно з яким під час мобілізації він був зобов`язаний проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Наведене свідчить також про порушення позивачем Правил військового обліку, що визначені Порядком № 1487 (додаток 2), зокрема, обов`язок призовників, військовозобов`язаних та резервістів проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у розвідувальних органах - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії розвідувальних органів (пп. 4 п. 1).
Відповідно до ст. 210 КУпАП України порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку -
тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, -
тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період -
тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно зі ст. 210-1 КУпАП України порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію -
тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, -
тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період -
тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно зі ст. 254 КУпАП України про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 259 КУпАП України з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, порушника може бути доставлено, зокрема, до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Згідно зі ст. 260 КУпАП України у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
За приписами п. 1 ч. 2 ст. 262 КУпАП України адміністративне затримання провадиться органами внутрішніх справ (Національною поліцією), зокрема, при порушенні призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.
Відповідно до п. 56 Порядку № 1487 Національна поліція, зокрема, за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ та розвідувальних органів (яке має містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), передбачені статтею 7 Закону України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів”, підставу (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку; порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи), надісланим у вигляді набору даних шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС, здійснює адміністративне затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ. У разі відсутності технічної можливості передачі даних такі звернення надсилаються в паперовій формі (додаток 20).
Відповідно до п. 79 Порядку № 1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема:
розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням призовниками, військовозобов`язаними та резервістами, посадовими особами державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій правил військового обліку, законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію;
звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції (у разі неможливості складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення) для доставлення осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою складення протоколів про адміністративні правопорушення, до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому ця особа перебуває (повинна перебувати) на військовому обліку, з урахуванням вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку;
повідомляють Національній поліції про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, щодо яких надсилалося звернення відповідно до вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку. Таке повідомлення має містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), а також унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи;
виконують функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Зважаючи на допущене позивачем порушення у ТЦК та СП виникли підстави для направлення звернення до органів поліції відповідно до п. 79 Порядку № 1487 для доставлення позивача до ТЦК та СП, наслідком здійснення чого є відображення у електронному кабінеті позивача у мобільному додатку Резерв+ відповідної інформації. 
Стосовно доводів позивача про непередбачення Положенням про Державний вебпортал електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.2024 № 879, відображення у Резерв+ відомостей про звернення ТЦК та СП до поліції для доставлення особи до ТЦК та СП, складання протоколу або розшук, то суд зазначає, що відповідно до п.п. 6, 45 цього Положення складовими Порталу є: електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; електронний кабінет військовослужбовця; електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста функціонує у формі персоніфікованої веб-сторінки та/або мобільного додатка “Резерв+” (далі - додаток “Резерв+”).
При цьому, п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30.07.2024 № 879, якою затверджено наведене Положення, вказано Міністерству оборони забезпечити створення, введення в експлуатацію та функціонування Порталу з урахуванням готовності його програмних і технічних засобів.
Тобто, відповідачі не є безпосередньо відповідальними особами за інтерфейс додатку «Резерв+».
Щодо тверджень позивача про те, що строк притягнення до адміністративної відповідальності сплинув (що визначено ст. 38 КУПАП, відповідно до ч. 9 якої адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення), то в даному випадку не вирішується питання накладення на позивача адміністративного стягнення, а тільки вирішується питання того, чи було позивачем вчинено порушення, за наслідком виявлення якого ТЦК та СП було внесено про це відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів і направлено запит до органу поліції для доставлення особи, яка скоїла адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою складення протоколу про адміністративні правопорушення, до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому ця особа перебуває (повинна перебувати) на військовому обліку.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУПАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Водночас, питання того, чи може бути накладено на позивача адміністративне стягнення має вирішуватись вповноваженим на це органом, яким у даному випадку відповідно до ст. 235 КУПАП є територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, що розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Позивачем не надано суду доказів прийняття відповідачем 2 постанови про закриття справи про допущене позивачем правопорушення, повідомлення відповідача 2 про відсутності підстав для початку провадження в справі про адміністративне правопорушення тощо.
Таким чином, суд не приймає вищевказані доводи позивача.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 16.03.2017 №1951-VIII «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (далі Закон №1951-VIII) Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
За приписами частин восьмої, дев`ятої статті 5 Закону №1951-VIII органами ведення Реєстру є Міністерство оборони України, районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
Частиною першою статті 6 Закону №1951-VIII встановлено, що до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: 1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 8 вказаного Закону визначено, що до службових даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать відомості про виконання військового обов`язку.
Тобто, відповідач 2 є органом ведення Реєстру. 
У свою чергу в Реєстрі вказується інформація про виконання військового обов`язку, що відповідно до ч. 3 статті 1 Закону №2232-ХІІ включає дотримання правил військового обліку. 
Під час розгляду справи позивачем не спростовано вчинення порушення у вигляді не проходження повторного медичного огляду до 05.06.2025, в той час як вказаний обов`язок передбачений пунктом 2 розділу II Закону № 3621-IX.
Відповідно до п. 1, 7, 8, 9, 11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. 
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.
Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.
З метою забезпечення виконання завдань та визначених функцій районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у їх складі утворюються структурні підрозділи (відділи, відділення, групи, служби), які провадять діяльність відповідно до положення про структурний підрозділ районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що затверджується керівником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, зокрема в місцевих держадміністраціях, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та розвідувальних органів України), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів із взяття громадян України на військовий облік призовників, направлення громадян України для проходження базової військової служби, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства. 
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, крім іншого: 
ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”;
забезпечують захист цілісності бази Реєстру, його апаратного та програмного забезпечення, достовірності даних Реєстру, захист від несанкціонованого доступу, незаконного використання, копіювання, спотворення, знищення даних Реєстру, безпеку персональних даних відповідно до Законів України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів”, “Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах”, “Про захист персональних даних” та міжнародних договорів у сфері захисту інформації, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України;
розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, зокрема із застосуванням системи електронної черги (у порядку, визначеному Міноборони), видають необхідні довідки та інші документи;
виконують інші функції відповідно до законодавства.
Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, зокрема, забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних відповідно до законодавства та в порядку, визначеному Міноборони.
Відтак, ІНФОРМАЦІЯ_2 є належним відповідачем у цій справі, що наділений адміністративною процесуальною правоздатністю та процесуальною дієздатністю.
Беручи до уваги встановлені в ході розгляду обставини і висновки, яких дійшов суд, дії відповідача 2, які полягали у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення позивачем правил військового обліку були правомірними, а підстав для визнання їх протиправними та задоволення відповідних позовних вимог немає.
Щодо інших позовних вимог, то статтею 9 Закон України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів” передбачено, що призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право: 
1) отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; 
2) звертатися в порядку, встановленому розпорядником Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
Позивач не надав суду доказів звернення до відповідачів із відповідним запитом.
Таким чином, вимоги про зобов`язання привести у відповідність дані у Реєстрі шляхом виключення з нього інформації (даних) щодо наявності порушення правил військового обліку та зобов`язання направити повідомлення органам Національної поліції України про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідності до вимог п. 79 Порядку N 1487 задоволенню також не підлягають.
Відтак, у задоволенні даного позову слід відмовити.
Згідно з ч. 5 ст. 139 КАС України підстав для розподілу судових витрат немає.
Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторін:
ОСОБА_1 (позивач) – АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідач 1) – АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (відповідач 2 ) – АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя А.С. Михайлик