ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року	Львів	Справа № 260/8731/24 пров. № А/857/21302/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В., 
суддів Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,

суддя у І інстанції Рейті С.І.,
час ухвалення рішення не зазначено,
місце ухвалення рішення м. Ужгород,
дата складення повного тексту рішення 14 квітня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:
визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі – ГУ ПФУ в Закарпатській області) щодо нездійснення перерахунку та виплати йому пенсії за вислугу років на підставі довідки Офісу Генерального прокурора № 21-163зп від 25.05.2022;
зобов`язати ГУ ПФУ в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII на підставі довідки Офісу Генерального прокурора № 21-163зп від 25.05.2022, починаючи з 25.11.2024 та з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.04.2025 у справі №260/8731/24, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позов було задоволено частково. 
Визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Закарпатській області щодо належного розгляду заяви ОСОБА_1 від 25.11.2024 про перерахунок пенсії.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Закарпатській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.11.2024 про перерахунок пенсії та за результатами її розгляду прийняти відповідне рішення на підставі вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV), Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі – Порядок №22-1).
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
При цьому суд першої інстанції, дійшов висновку, що ГУ ДПС в Закарпатській області не прийняло жодного рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 25.11.2024 у порядку, визначеному Законом №1058-IV та Порядком № 22-1, розглянувши заяву позивача у порядку Закону України «Про звернення громадян» (далі – Закон №393/96-ВР) та надіславши лист від 25.12.2024, у якому повідомило про порядок звернення із заявою про перерахунок пенсії. Відмовивши ОСОБА_1 у розгляді його заяви по суті, відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача, як пенсіонера.
Лист відповідача від 25.12.2024 у відповідь на заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії за змістом та формою не може вважатись «відмовою» у розумінні частини 5 статті 45 Закону №1058-IV та положень пункту 4.3 розділу IV Порядку № 22-1 і належним способом порушеного права позивача є зобов`язання ГУ ПФУ в Закарпатській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.11.2024 про перерахунок пенсії, за результатами розгляду якої прийняти відповідне рішення на підставі вимог Закону №1058-IV та Порядку № 22-1.
У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено ГУ ПФУ в Закарпатській області, яке у своїй скарзі просило таке скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . 
На обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що 04.11.2024 та 14.11.2024 ОСОБА_1 подавав заяви про призначення/перерахунок пенсії із долученням довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії від 25.05.2022 №21-163 зп під тим самим номером із тією самою датою, що і при зверненні 25.11.2024.
За результатом розгляду вказаних заяв Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі – ГУ ПФУ в Донецькій області) за принципом екстериторіальності прийнято рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії від 11.11.2024 та 22.11.2024 № 965210107081.
Звернення позивача від 25.11.2024 ГУ ПФУ в Закарпатської області не розглядало щодо суті вимог заявника про перерахунок із врахуванням доданої довідки про розмір заробітної плати від 25.05.2022 №21-163 зп і за цим зверненням не приймало жодного рішення, а лише розглянуло вказану заяву в порядку, передбаченому Закону №393/96-ВР. 
З огляду на пункти 4.2, 4.10 розділу IV Порядку № 22-1 належним відповідачем щодо розгляду заяви позивача про призначення пенсії є ГУ ПФУ в Донецькій області.
Рішення суду першої інстанції у частині зобов`язання ГУ ПФУ в Закарпатській області розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 25.11.2024 та за результатами її розгляду прийняти відповідне рішення порушує принцип екстериторіальності, встановлений пунктом 4.2 розділу IV Порядку № 22-1.
У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Закарпатській області позивач підтримав доводи, викладені у оскаржуваному судовому рішенні, заперечив обґрунтованість апеляційних вимог та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи із такого.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Закарпатській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 1697-VII.
04.11.2024 та 14.11.2024 року позивач звертався із заявою про призначення/перерахунок пенсії із долученням довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії від 25.05.2022 № 21-163 зп, за результатом розгляду яких ГУ ПФУ в Донецькій області за принципом екстериторіальності було прийнято рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії від 11.11.2024 та 22.11.2024 № 965210107081.
25.11.2024 позивач втретє звернувся із заявою про перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки Офісу Генерального прокурора про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії № 21-163зп від 25.05.2022, яку скерував ГУ ПФУ в Закарпатській області.
Відповідач розглянув вказану заяву у порядку та строки, визначені Законом №393/96-ВР, та роз`яснив позивача порядок подання документів для перерахунку пенсій. 
Вважаючи протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Закарпатській області щодо нездійснення перерахунку та виплати пенсії на підставі довідки Офісу Генерального прокурора № 21-163зп від 25.05.2022, ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду із позовом, що розглядається. 
При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Відповідно до частини 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до частини 2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, позивач у спірний період перебував на обліку у ГУ ПФУ в Закарпатській області, до якого звернувся із заявою про вирішення питання щодо перерахунку пенсії з урахуванням доданих документів (паспорт, картка платника податків, копія довідки Офісу Генерального прокурора про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії № 21-163 зп від 25.05.2022).
Відповідно до вимог пункту 5 статті 45 Закону №1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Як передбачено у пункті 4.7 Порядку № 22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.
Суд першої інстанції силу приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» доречно звернув увагу на висновки, викладені у постанові від 27.11.2019 у справі №748/696/17 при вирішенні питання правомірності нерозгляду органом пенсійного фонду заяви, форма якої не відповідає тій, яка встановлена Порядком № 22-1, відповідно до яких важливим при вирішенні спірних правовідносин є саме зміст зазначеної заяви, який очевидно дає змогу оцінити намір заявника.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 17.04.2019 у справі №342/158/17 як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в невчиненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними й реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Як свідчать матеріали справи, ГУ ПФУ в Закарпатській області не прийняло жодного рішення за результатами розгляду заяви позивача від 25.11.2024 у порядку, визначеному Законом №1058-IV та Порядком № 22-1, обмежившись наданням відповіді у формі роз`яснень у порядку Закону№393/96-ВР про порядок звернення із заявою про перерахунок пенсії.
З урахуванням наведеного та враховуючи фактичні обставини справи апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції у тому, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, відмовивши позивачу в розгляді його заяви по суті, допустивши надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача, як пенсіонера, що потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій стосовно соціального захисту, що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, наведеною, зокрема, у постановах від 30.08.2018 у справі № 537/3480/17, від 27.11.2019 у справі №748/696/17, від 26.02.2020 у справі № 541/543/17-а, від 16.12.2021 у справі №500/1879/20, від 09.08.2023 у справі №520/5045/2020.
Водночас апеляційний суд акцентує увагу на тому, що у межах цієї справи позивач не оспорює правомірність рішень ГУ ПФУ в Донецькій області про відмову у проведенні перерахунку його пенсії від 11.11.2024 та 22.11.2024 №965210107081, а оспорює саме бездіяльність ГУ ПФУ в Закарпатській області при розгляді його заяви від 25.11.2024, що свідчить про безпідставність доводів апелянта у частині неналежного визначення ОСОБА_1 відповідача при зверненні до суду з позовом, що розглядається.
При цьому апеляційний суд погоджується із обраним судом першої інстанції способом захисту порушеного права ОСОБА_1 шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в Закарпатській області розглянути його заяву про перерахунок пенсії від 25.11.2024 з ухваленням за результатами розгляду відповідного рішення на підставі вимог Закону Законом №1058-IV та Порядком № 22-1.
Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи фактичних обставин, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.
Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи цей публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року у справі № 260/8731/24 – без змін. 

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	Т. В. Онишкевич 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. Я. Качмар