Справа № 136/578/26
провадження № 2/136/317/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2026 року    м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області
у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,
за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у спрощеному позовному провадженні, цивільну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за Договором про споживчий кредит №188812 від 23.06.2025 у розмірі 11 892,48 грн., з яких: 7349,71. - тіло кредиту, 3942,77 грн. заборгованість за відсотками, 600, 00 грн. - заборгованість за комісією, а також судові витрати, мотивуючи позовні вимоги тим, що 
23.06.2025 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» (надалі - Первісний Кредитор, Кредитодавець) та ОСОБА_1 (далі - Відповідач, Позичальник) укладено кредитний договір про споживчий кредит № 188812 (далі - Кредитний договір) на суму 8 109,00 грн., однак зобов`язання за кредитним договором відповідачем виконано не було, що і стало підставою для звернення до суду з позовом.
10.10.2025 Первісний Кредитор та Позивач уклали Договір факторингу № 10102025 (далі - Договір факторингу 1) згідно умов якого, Позивач набув право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором .
Ухвалою суду від 31.03.2026 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву та витребувано від АТ «ПУМБ» інформацію.
Сторони не заперечували проти розгляду справи в спрощеному провадженні.
Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав.
Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини:
Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи: 23 червня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит №188812 за умовами якого кредитодавець надає позичальнику кредит в загальній сумі 8109, 00 грн. з якої 6000,00 грн. зараховується на банківську картку № НОМЕР_1 та 2108,34 коп. на строк 98 днів, тобто по 29.09.2025 р. Вказаним договором сторони домовилися про строк кредитування, порядок повернення коштів та нарахування відсотків за користування кредитом. Відповідно до договору №188812 від 23.06.2025 року сторони погодили графік платежів та розрахунок загальної вартості. Уклавши цей договір позичальник підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця. Також відповідач погодив загальні умови кредитування, підписавши паспорт споживчого кредиту, в якому визначено орієнтовний графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту.
Згідно довідки ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» встановлено, що 23.06.2025 року на картку НОМЕР_2 було зараховано кошти в сумі 6000,66 грн. за кредитним договором №188812 від 23.06.2025 року.
Із витребуваної судом інформації встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 в АТ «Пумб» емітовано картку № НОМЕР_3 23.06.2025 по карті НОМЕР_3відбулося зарахування коштів на суму 6000,66 грн.
Згідно виписки з особового рахунку за період з 03.12.2025 по 20.02.2026 встановлено, що 23.06.2025 року позичальнику ОСОБА_1 була надано кредит згідно кредитного договору №188812 від 23.06.2025 року. Заборгованість відповідача перед ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» становить 13092 грн. 48 коп.
10 жовтня 2025 року між ТОВ «ФК "КРЕДІПЛЮС" та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу №10102025, згідно якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №188812 від 23.06.2025 року. Відповідно до Витягу з Додатку №1 Договору факторингу №10102025 від 10.10.2025 року, реєстр прав вимог №3, до ТОВ «Юніт Капітал" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №188812 від 23.06.2025 року в сумі 13092 грн. 48 коп.
Таким чином, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 11 892,48 грн., з яких: 7349,71. - тіло кредиту, 3942,77 грн. заборгованість за відсотками, 600, 00 грн. - заборгованість за комісією.
Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами.
Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Положеннями ст.514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1 ст.1078 ЦК України).
Отже, з огляду на встановлені судом обставини, позивач правомірно набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №188812 від 23.06.2025 року.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ст.526, 530, 623, 624, 625 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений у ньому строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки.
Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч.7, 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», а також Закону України "Про електронні довірчі послуги", передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до пп.12 п.1 ч.1 Закону України «Про електронні довірчі послуги», електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.
Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір підписано відповідачем шляхом накладення електронного підпису з використанням одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам закону .
Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Встановивши, що позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №188812 від 23.06.2025 року, а відповідач в свою чергу отримав кредитні кошти та не повернув їх у встановлений договором строк, суд дійшов до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог ТОВ «Юніт Капітал».
Зважаючи на викладене вище, оскільки відповідач не виконує умови укладеного кредитного договору, в порядку та в строки, передбачені зазначеним договором, кошти за кредитом не повернув, що підтверджується наданими позивачем доказами, які відповідач не спростувала, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову, згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 2662, 40 грн.
Також вирішуючи, питання щодо розподілу витрат на правову допомогу, суд керується положеннями ст. 137 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: а) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; б) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
До матеріалів справи позивачем долучено Договір про надання правничої допомоги №20/01/26-02 від 21.06.2026, Додаткову Угоду № 25771506153 від 21.01.2026 до Договору про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 21.06.2026, Акт прийому-передачі наданих послуг від 20.02.2026 (даний акт є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги) № 20/01/26-02 від 20.012026, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, довіреність.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Суд враховує, що предмет спору відноситься до справ незначної складності (справа є малозначною) та не потребує значних витрат часу на виконання відповідних робіт щодо консультування клієнта, узгодження правової позиції, з огляду на сталу практику національних судів зі спірних правовідносин. Дана категорія справ є поширеною.
Враховуючи вищезазначене, на думку суду, вартість витрат на правничу допомогу у заявленій сумі 7 000 грн. є вочевидь завищеною, що не відповідає критеріям розумності, співмірності, а тому підлягає зменшенню та стягненню у розмірі 2 000,00 грн, з урахуванням складності справи, наданих адвокатом послуг та витраченим часом.
Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню документально підтверджені витрати на правову допомогу у розмірі 2 000,00 грн.
Керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 629, 1046, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 13, 18, 141, 259, 263-265, 280, 352, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" заборгованість за Кредитним договором №188812 від 23.06.2025 р. у розмірі 11 892 грн. (одинадцять тисяч вісімсот дев`яносто дві) грн. 48 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" судові витрати у розмірі 4662,40 грн. (чотири тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп., що складається з судового збору у розмірі 2662,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано учасниками справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду, а зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому рішення не було вручено в день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення повного рішення суду.

Учасники цивільного процесу:
Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" (бульвар Лесі Українки, 34, офіс 333, ЄДРПОУ:43541163);
Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ).

Суддя Дмитро КРИВЕНКО