Справа: № 484/1204/26 
Провадження № 2/484/1133/26 

Р І Ш Е Н Н Я
( з а о ч н е )
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.05.2026 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого – судді Панькова Д.А., секретаря судового засідання – Заволенковської Д.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні в м. Первомайську цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; третя особа: Комунальне підприємство "Затишок" Первомайської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, 
У С Т А Н О В И В :
11.03.2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: кімнатою АДРЕСА_1 . 
Позовні вимоги представник позивача мотивував тим, що Позивачка, ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , є наймачем кімнати АДРЕСА_2 , згідно ордеру на жилу площу в гуртожитку, який видано на підставі рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області від 12.06.2017 року № 335 «Про надання житла».
У вищевказаному ордері вказаний склад сім`ї:
- ОСОБА_1 , 1988 року народження - наймач;
- ОСОБА_2 , 1984 року народження - чоловік;
- ОСОБА_4 . 2012 року народження - син.
Позивачка ОСОБА_5 уклала з Комунальним підприємством «Затишок» Первомайської міської ради договір найму житлового приміщення гуртожитку від 01.08.2017 року, за яким наймодавець надав наймачеві та членам сім`ї ОСОБА_2 - чоловік, ОСОБА_4 - син, у користування житлове приміщення АДРЕСА_1 , загальною площею 25.7 кв.м.. що складається з 1-ї кімнати відповідно до акта приймання-передачі.
Па даний час у зазначеній кімнаті в гуртожитку разом з позивачкою зареєстровані ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 (з 07.07.2005 - по теперішній час), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (з 30.06.2017 - по теперішній час), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (з 30.06.2017 - по теперішній час).
Шлюб між позивачкою та ОСОБА_2 було розірвано на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 листопада 2023 року у справі №484/5184/23. яке набрало законної сили 13.12.2023 року.
Відповідач. ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 2017 року не проживає в вищевказаній кімнаті гуртожитку, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за вищевказаною адресою, особистих речей його немає, жодної допомоги не надає, та взагалі не навідується, не цікавиться житловим приміщенням, не займається ремонтом та не вчиняє інших дій.
Про те, хто такий ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивачці взагалі не відомо. Сім`я ніколи його не бачила та з ним не перетиналась. В квартирі він ніколи не з`являвся та не проживав.
Відповідно до акту № 003 про непроживання у квартирі, свідки в особі: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , підтверджують, що ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 не проживають за місцем реєстрації від 12.06.2017 РОКУ.
Позивачка не заперечувала ОСОБА_2 в користуванні приміщенням, він добровільно визначив для себе інше місце проживання і кімнатою не користується.
Останнє відоме місце проживання відповідачів за адресою: АДРЕСА_3 .
Позивачка не одноразово зверталась до ОСОБА_2 для того щоб він виписався з вищевказаної кімнати, але жодної реакції від нього не було.
Позивачка як квартиронаймач самостійно, як фактичний власник особового рахунку, здійснює капітальні та поточні ремонти в кімнаті, виконання обов`язків щодо утримання зазначеної кімнати в належному санітарному стані, сплачує комунальні платежі (квитанції про сплату послуг до позову додається), виконую інші обов`язки, пов`язані з використанням нерухомості та договором найму житлового приміщення у гуртожитку.
Не скасована реєстрація відповідачів за колишнім місцем проживання порушує житлові права позивачки як квартиронаймача, а саме головне на право приватизації кімнати.
Крім того, отримання такого рішення також необхідне для зняття відповідачів з реєстрації у відповідності до ст. 7 ч. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».
При цьому, враховуючи встановлені обставини, вважає що правовідносини, що склалися між позивачкою та відповідачами є житловими і врегульовані ст.ст.71.72 ЖК України.
Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.
Положеннями ст. 71 ЖК України врегульовано право збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами.
Зокрема, згідно зі ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Таким чином, зі змісту зазначеної норми вбачається, що позбавлення права користування жилим приміщенням може мати місце в тому разі, коли особа мала право на користування жилим приміщенням.
Також слід зазначити, що згідно роз`яснень які містяться у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
При цьому, вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавства не встановлює, в зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи.
Таким чином, під час вирішення питання про втрату членом сім`ї наймача права на користування жилим приміщенням з`ясуванню підлягають термін його відсутності та поважність причин такої відсутності.
Не проживання за місцем реєстрації відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 12.06.2017 року в кімнаті АДРЕСА_1 підтверджує акт про непроживання, який доданий до справи.
На підставі ст.ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Відповідачі про час і місце слухання справи оповіщені відповідно до вимог ст. 128, 130 ЦПК України, в тому числі через оголошення на вебпорталі судової влади України. Відзив на позов не надали. 
Третя особа в судове засідання не з`явилась, про час і місце слухання справи оповіщена належним чином. Причини неявки невідомі. Пояснення на позов не надала.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що  ОСОБА_1 є наймачем кімнати АДРЕСА_1 , на підставі ордеру на жилу площу в гуртожитку та договору найму житлового приміщення від 01.08.2017. 
Згідно матеріалів справи відповідачі зареєстровані за вищевказаною адресою.
Згідно Акту про непроживання у квартирі, наданого КП «Затишок» від 14.01.2026 р. відомо, що  ОСОБА_2 та ОСОБА_3  за даною адресою фактично не проживають починаючи з 12.06.2017. 
Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч. 2 ст. 16 ЦК України.
Відповідно до норм ст.ст. 71, 72, 107 ЖК України, особа може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо без поважних причин не проживає на спірній жилплощі понад встановлені законом строки, або вибула на інше постійне місце проживання.
В зв`язку з цим суд вважає необхідними зазначити про те, що відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом (ч. 2 ст. 29 ЦК України).
Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачі понад рік не проживають в кімнатою АДРЕСА_1 , то суд вважає, що їх слід визнати такими, що втратили право користування нею. 
Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268, 278-283 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Позов  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ); третя особа: Комунальне підприємство "Затишок" Первомайської міської ради (вул. Київська, 63-А, м. Первомайськ, Миколаївська область, код ЄДРПОУ: 35964661) про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити. 
Визнати  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3  таким, що втратив право користування кімнатою АДРЕСА_1 . 
Визнати  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2  таким, що втратив право користування кімнатою АДРЕСА_1 . 
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня отримання його копії до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (отримання) безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: