ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року 
м. Київ

справа № 200/8285/24
адміністративне провадження № К/990/9626/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мельник-Томенко Ж.М., 
суддів - Жука А.В.,
Радишевської О.Р., 

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 27.12.2024 (головуючий суддя - Христофоров А.Б.)
та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2025 (головуючий суддя - Гаврищук Т.Г., судді - Блохін А.А., Сіваченко І.В.)
у справі № 200/8285/24
за позовом ОСОБА_1 
до Некомерційної професійної організації «Асоціація приватних виконавців України» в особі Ради приватних виконавців України
про визнання протиправними та скасування рішень, 

УСТАНОВИВ:

Обставини справи
1. ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Некомерційної професійної організації «Асоціація приватних виконавців України» в особі Ради приватних виконавців України, в якому просила: 
- визнати протиправним та скасувати пункт 6 рішення № 76 від 21.11.2024 Некомерційної професійної організації «Асоціація приватних виконавців України» в особі Ради приватних виконавців України про відмову у задоволенні клопотання приватного виконавця ОСОБА_1 про відкладення розгляду питання щодо скарги Київського районного суду міста Одеси від 16.09.2024;
- визнати протиправним та скасувати висновок Комітету з етики Некомерційної професійної організації «Асоціація приватних виконавців України» № 290 від 18.11.2024;
- визнати протиправним та скасувати підпункт IV пункту 7 рішення № 76 від 21.11.2024 Некомерційної професійної організації «Асоціація приватних виконавців України» в особі Ради приватних виконавців України про направлення подання до Дисциплінарної комісії приватних виконавців про притягнення до дисциплінарної відповідальності приватного виконавця ОСОБА_1;
- визнати протиправним та скасувати підпункт VII пункту 7 рішення № 76 від 21.11.2024 Некомерційної професійної організації «Асоціація приватних виконавців України» в особі Ради приватних виконавців України в частині відкриття дисциплінарного провадження та направлення запиту до Комітету з етики асоціації приватних виконавців України на надання висновків щодо наявності або відсутності ознак порушення Кодексу професійної етики в діях приватного виконавця ОСОБА_1 щодо фактів, зазначених у зверненні Міністерства юстиції України від 13.11.2024.
2. Ухвалою від 27.12.2024 Донецький окружний адміністративний суд на підставі пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України закрив провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Некомерційної професійної організації «Асоціація приватних виконавців України» в особі Ради приватних виконавців України про визнання протиправним та скасування рішення.
3. При постановленні ухвали суд першої інстанції виходив з того, що заявлені позивачем вимоги до Некомерційної професійної організації «Асоціація приватних виконавців України» в особі Ради приватних виконавців України не пов`язані із захистом прав, свобод чи інтересів скаржника у сфері публічно-правових відносин. На підставі чого виснував, що спір у цій справі не є публічно-правовим, а тому не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. 
4. Перший апеляційний адміністративний суд погодився з такими висновками суду першої інстанції та постановою від 20.02.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 27.12.2024 у справі № 200/8285/24 залишив без змін.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги 
5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
6. У доводах касаційної скарги позивач висловлює незгоду з висновками судів попередніх інстанцій, що спір у цій справі не є публічно-правовим та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства України. Позивач зауважує, що спір у цій справі не стосується реалізації (участі) позивачем в самоврядуванні, зокрема, у прийнятті рішень самоврядної організації або здійснення виборних функцій. Позивач звертає увагу, що спір у цій справі виник з приводу вчинення відповідачем владних функцій щодо здійснення стосовно позивача перевірки та відкриття дисциплінарного провадження. 
Позиція інших учасників справи
7. У відзиві на касаційну скаргу відповідач з доводами та вимогами скаржника не погоджується, просить касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, оскаржувані судові рішення - без змін. 
Рух касаційної скарги
8. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2025 визначено склад колегії суддів, а саме: головуючого суддю - Мельник-Томенко Ж.М., суддів: Мартинюк Н.М., Жука А.В. для розгляду судової справи № 200/8285/24. 
9. Ухвалою від 17.03.2025 Верховний Суд у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовив. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишив без руху, надав скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, шляхом надання касаційної скарги в новій редакції відповідно до кількості учасників справи, у якій уточнити судове рішення, яке оскаржується, та документа про сплату судового збору у визначеному Судом розмірі. 
10. Ухвалою Верховного Суду від 31.03.2025 звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 27.12.2024 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2025 у справі № 200/8285/24. Відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 27.12.2024 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2025 у справі № 200/8285/24.
11. Розпорядженням в.о. заступника керівника Апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 14.04.2026 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 200/8285/24 у зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Мартинюк Н.М.
12. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.04.2026 визначено склад колегії суддів, а саме: головуючого суддю - Мельник-Томенко Ж.М., суддів: Жука А.В., Желєзного І.В. для розгляду судової справи № 200/8285/24.
13. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Мельник-Томенко Ж.М., суддів: Желєзного І.В., Жука А.В. від 14.04.2026 заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду визнано необґрунтованою, передано заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від розгляду справи № 200/8285/24 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 27.12.2024 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2025 у справі № 200/8285/24 до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає указану справу, в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, для розгляду заяви.
14. Ухвалою від 17.04.2026 Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Соколова В.М. відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Мельник-Томенко Ж.М., Жука А.В., Мартинюк Н.М. від розгляду справи № 200/8285/24.
15. Розпорядженням в.о. заступника керівника Апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 01.06.2026 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 200/8285/24 у зв`язку із прийняттям Вищою радою правосуддя рішення від 29.05.2026 № 1056/0/15-26, яким тимчасово відсторонено суддю Верховного Суду Желєзного І.В. від здійснення правосуддя.
16. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2026 визначено склад колегії суддів, а саме: головуючого суддю - Мельник-Томенко Ж.М., суддів: Жука А.В., Радишевську О.Р. для розгляду судової справи № 200/8285/24.
17. Ухвалою від 01.06.2026 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Мельник-Томенко Ж.М., суддів: Жука А.В., Радишевської О.Р. заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Жука А.В. від розгляду справи № 200/8285/24 визнав необґрунтованою. Передав заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Жука А.В. від розгляду справи № 200/8285/24 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 27.12.2024 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2025 у справі № 200/8285/24 до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає указану справу, в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, для розгляду заяви.
18. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 04.06.2026 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Жука А.В. від розгляду справи № 200/8285/24 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 27.12.2024 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2025 відмовлено. 
19. Ухвалою Верховного Суду від 09.06.2026 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження. 
Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи
20. Відповідно до відомостей з Реєстру приватних виконавців України ОСОБА_1 є приватним виконавцем, посвідчення 0525 від 01.07.2020, виконавчий округ - Одеська область, зареєстрована адреса приватного виконавця ОСОБА_1: 65058, Одеська обл., м. Одеса, вул. Маршала Говорова, 7, офіс 6-2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (  
ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до витягу з рішення № 74 Ради приватних виконавців України від 27.09.2024 відкрито дисциплінарне провадження за зверненням (скаргою) на дії приватних виконавців та направлено запит до Комітету з етики Асоціації приватних виконавців України на надання висновків щодо наявності або відсутності ознак порушення Кодексу професійної етики в діях: приватного виконавця ОСОБА_1 по скарзі Київського районного суду міста Одеси від 16.09.2024.
22. Комітетом з етики Асоціації приватних виконавців України прийнято висновок № 290 від 18.11.2024, у якому Комітет дійшов висновку про наявність у діях приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_1 ознак порушення норм статей 3, 4, 18, 24, 25 Кодексу професійної етики приватних виконавців України.
23. Відповідно до витягу з рішення Ради приватних виконавців України № 76 від 21.11.2024 (підпункт IV пункту 7), урахувавши висновок Комітету з етики Асоціації приватних виконавців України, щодо наявності або відсутності ознак дисциплінарного проступку (порушення Кодексу професійної етики) у діях приватного виконавця ОСОБА_1, щодо фактів, зазначених у скарзі Київського районного суду міста Одеси від 16.09.2024, Радою приватних виконавців України направлено подання до Дисциплінарної комісії приватних виконавців про притягнення до дисциплінарної відповідальності приватного виконавця ОСОБА_1
24. Пунктом 6 рішення № 76 від 21.11.2024 Некомерційної професійної організації «Асоціація приватних виконавців України» в особі Ради приватних виконавців України відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду питання щодо скарги Київського районного суду міста Одеси від 16.09.2024.
25. Підпунктом IV пункту 7 рішення № 76 від 21.11.2024 Некомерційної професійної організації «Асоціація приватних виконавців України» в особі Ради приватних виконавців України направлено подання до Дисциплінарної комісії приватних виконавців про притягнення до дисциплінарної відповідальності приватного виконавця ОСОБА_1 .
26. Підпункт VII пункту 7 рішення № 76 від 21.11.2024 Некомерційної професійної організації «Асоціація приватних виконавців України» в особі Ради приватних виконавців України відкрито дисциплінарне провадження на дії приватних виконавців та направлено запиту до Комітету з етики Асоціації приватних виконавців України на надання висновків щодо наявності або відсутності ознак порушення Кодексу професійної етики в діях, зокрема, приватного виконавця ОСОБА_1, щодо фактів, зазначених у зверненні Міністерства юстиції України від 13.11.2024.
27. Указане зумовило звернення позивача до суду з цим позовом.
Оцінка Верховного Суду
28. За правилами частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
29. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).
30. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, виходить із такого.
31. Зі змісту оскаржуваних судових рішень установлено, що при ухваленні рішень, суди попередніх інстанцій керувалися тим, що у спірних правовідносинах Некомерційна професійна організація «Асоціація приватних виконавців України» в особі Ради приватних виконавців України не є суб`єктом владних повноважень та не здійснює владно-управлінських функцій, а тому цей спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства України. Крім того, в порядку частини першої статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України, суд першої інстанції роз`яснив позивачу, що цей спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. 
32. Верховний Суд уважає такий висновок судів попередніх інстанцій передчасним з огляду на таке.
33. Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
34. Конституційний Суд України, здійснюючи тлумачення статті 55 Конституції України, у пункті 4.1 Рішення від 14.12.2011 № 19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.
35. За приписами статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
36. Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.
37. Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
38. Відповідно до пунктів 1, 2, 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг. 
39. За правилами пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. 
40. За усталеною позицією Верховного Суду, при визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
41. У цій справі спір виник між приватним виконавцем ОСОБА_1 та Некомерційною професійною організацією «Асоціація приватних виконавців України» в особі Ради приватних виконавців України з приводу прийняття відповідачем рішень з питань дотримання приватним виконавцем правил професійної етики та направлення до Дисциплінарної комісії приватних виконавців подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності приватного виконавця. 
42. Преамбулою до Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» встановлено, що цей Закон визначає основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус.
43. Відповідно до статті 47 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» асоціація приватних виконавців України є некомерційною професійною організацією, що об`єднує всіх приватних виконавців України та утворюється з метою забезпечення реалізації завдань самоврядування приватних виконавців.
Асоціація приватних виконавців України є юридичною особою та діє через організаційні форми самоврядування приватних виконавців, передбачені цим Законом.
Асоціація приватних виконавців України: 1) представляє приватних виконавців у відносинах з органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності, громадськими об`єднаннями та міжнародними організаціями; 2) захищає професійні права приватних виконавців; 3) забезпечує високий професійний рівень та розвиток приватних виконавців; 4) забезпечує престижність професії приватного виконавця; 5) організовує перевірку оприлюднених фактів, що принижують честь і гідність, ділову репутацію приватного виконавця, та вживає заходів щодо їх спростування; 6) здійснює інші повноваження відповідно до цього Закону.
Асоціація приватних виконавців України утворюється з`їздом приватних виконавців України та не може бути реорганізована. Асоціація приватних виконавців України може бути ліквідована лише на підставі закону.
Статут Асоціації приватних виконавців України затверджується з`їздом приватних виконавців України та є її установчим документом.
З моменту державної реєстрації Асоціації приватних виконавців України її членами стають усі приватні виконавці, інформація про яких внесена до Єдиного реєстру приватних виконавців України.
Приватний виконавець стає членом Асоціації приватних виконавців України з дня внесення інформації про нього до Єдиного реєстру приватних виконавців України.
Приватний виконавець зобов`язаний сплачувати членські внески Асоціації приватних виконавців України.
У разі припинення діяльності приватного виконавця припиняється і його членство в Асоціації приватних виконавців України.
Бюджет Асоціації приватних виконавців України формується за рахунок сплати приватними виконавцями членських внесків, а також надходжень від іншої діяльності відповідно до статутних документів Асоціації приватних виконавців України.
Установлення органами самоврядування приватних виконавців інших обов`язкових внесків, не передбачених цим Законом, забороняється.
44. За приписами статті 48 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» органами Асоціації приватних виконавців України є: 1) з`їзд приватних виконавців регіону (Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя); 2) рада приватних виконавців регіону (Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя); 3) голова ради приватних виконавців регіону; 4) Рада приватних виконавців України; 5) Голова Ради приватних виконавців України; 6) ревізійна комісія; 7) з`їзд приватних виконавців України.
Асоціація приватних виконавців України може утворювати інші органи, необхідні для виконання повноважень, визначених цим Законом.
45. Вищим органом самоврядування приватних виконавців є з`їзд приватних виконавців України (частина перша статті 53 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»). 
46. Згідно із частиною першою статті 54 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» у період між з`їздами приватних виконавців України функції самоврядування приватних виконавців здійснює Рада приватних виконавців України.
47. Частиною п`ятою статті 54 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено, що Рада приватних виконавців України: 1) формує порядок денний, скликає та забезпечує проведення з`їзду приватних виконавців України; 2) забезпечує виконання рішень з`їзду приватних виконавців України; 3) затверджує положення про з`їзд приватних виконавців регіону, раду приватних виконавців регіону та інші регіональні органи у разі їх утворення Асоціацією приватних виконавців України; 4) забезпечує діяльність органів, утворених Асоціацією приватних виконавців України; 5) встановлює розмір та порядок сплати членських внесків Асоціації приватних виконавців України; 6) бере участь у розробленні та погоджує проекти нормативно-правових актів, визначені цим Законом; 7) приймає рішення про внесення Міністерству юстиції України клопотання про зупинення діяльності приватного виконавця у випадках, передбачених цим Законом; 8) приймає рішення про внесення до Дисциплінарної комісії подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності; 9) сприяє діяльності рад приватних виконавців регіонів, координує їхню діяльність; 10) сприяє забезпеченню гарантій діяльності приватних виконавців; 11) приймає рішення про розпорядження коштами і майном Асоціації приватних виконавців України відповідно до затвердженого з`їздом приватних виконавців України кошторису; 12) розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність рад приватних виконавців регіонів, їх голів, скасовує рішення рад приватних виконавців регіонів; 13) забезпечує створення і ведення веб-сайту Асоціації приватних виконавців України; 14) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та статутом Асоціації приватних виконавців України.
48. У постанові від 10.11.2025 у справі № 200/1639/24 Верховний Суд, аналізуючи наведені норми законодавства, вказав, що за певних обставин спір, стороною якого є Асоціація приватних виконавців України (яка діє через відповідні організаційні форми самоврядування приватних виконавців), може мати ознаки публічно-правового спору.
49. Визначаючись щодо того, чи підлягає цей спір розгляду адміністративним судом, Верховний Суд зауважує, що у цій справі позивач оскаржує висновок відповідача, яким установлено наявність у діях приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_1 ознак порушення норм статей 3, 4, 18, 24, 25 Кодексу професійної етики приватних виконавців України. Також позивачем оскаржуються рішення відповідача в частині направлення подання до Дисциплінарної комісії приватних виконавців про притягнення до дисциплінарної відповідальності приватного виконавця ОСОБА_1 та в частині відкриття дисциплінарного провадження та направлення запиту до Комітету з етики Асоціації приватних виконавців України на надання висновків щодо наявності або відсутності ознак порушення Кодексу професійної етики приватних виконавців України в діях приватного виконавця ОСОБА_1 щодо фактів, зазначених у зверненні Міністерства юстиції України від 13.11.2024. 
50. За правилами статті 35 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» Рада приватних виконавців України має право за зверненням учасника виконавчого провадження або за власною ініціативою здійснити перевірку діяльності приватного виконавця на предмет дотримання ним: 1) статуту Асоціації приватних виконавців України; 2) Кодексу професійної етики приватного виконавця; 3) рішень Ради приватних виконавців України та з`їзду приватних виконавців України, пов`язаних із діяльністю приватних виконавців.
Перевірка Радою приватних виконавців України діяльності приватного виконавця здійснюється шляхом надсилання приватному виконавцю письмового запиту в межах предмета перевірки. Протягом 15 календарних днів з дня отримання запиту приватний виконавець зобов`язаний надати Раді приватних виконавців України пояснення та копії відповідних документів.
Рада приватних виконавців України зобов`язана протягом 30 робочих днів з дня отримання пояснень приватного виконавця або часу, коли такі пояснення мали бути отримані, у разі їх ненадання розглянути надані матеріали на предмет наявності ознак дисциплінарного проступку та вирішити питання щодо внесення до Дисциплінарної комісії приватних виконавців подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності.
51. Відповідно до статті 38 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» підставою для притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.
Дисциплінарним проступком приватного виконавця є: 1) факт зайняття діяльністю, несумісною з діяльністю приватного виконавця; 2) порушення правил професійної етики приватного виконавця; 3) розголошення професійної таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 4) невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків; 5) невиконання статуту Асоціації приватних виконавців України, рішень Ради приватних виконавців України та з`їзду приватних виконавців України.
52. Частиною першою статті 39 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено, що Дисциплінарна комісія приватних виконавців (далі - Дисциплінарна комісія) утворюється при Міністерстві юстиції України для розгляду питань притягнення приватних виконавців до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарних проступків.
53. Відповідно до частини шостої статті 39 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» Дисциплінарна комісія: 1) розглядає подання Міністерства юстиції України, Ради приватних виконавців України про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності; 2) у разі надходження скарг на діяльність приватних виконавців направляє їх на перевірку Міністерству юстиції України чи Раді приватних виконавців України; 3) приймає рішення на підставі подання Міністерства юстиції України чи Ради приватних виконавців України про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.
54. З огляду на доводи та вимоги позовної заяви ОСОБА_1 , предметом судового захисту у цій справі фактично є право особи на здійснення діяльності приватного виконавця. 
55. За висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 07.07.2021 у справі № 160/10658/20, від 14.12.2022 у справі № 200/11957/20, праву на позов повинно відповідати певне конкретне порушене право чи охоронюваний законом інтерес. 
56. Цьому слугує оцінка тому, чи оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність вчинені стосовно позивача породжують правові наслідки для нього, чи впливають вони на його права, свободи та законні інтереси, а також чи є такі рішення, дії чи бездіяльність самостійним предметом судового контролю. Адже адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин.
57. Оскільки спір у цій справі стосується правомірності рішень суб`єкта, який у межах делегованих законом повноважень бере участь у реалізації дисциплінарної процедури щодо приватного виконавця, тому цей спір має публічно-правовий характер та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. 
58. Крім того, за правилами частини другої статті 2 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» відносини щодо прийняття, набрання чинності, оскарження в адміністративному порядку, виконання, припинення дії адміністративних актів щодо допуску до професії приватного виконавця, розгляду питань про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності, зупинення або припинення діяльності приватного виконавця регулюються Законом України «Про адміністративну процедуру» з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
59. Ураховуючи наведене, висновки судів попередніх інстанцій про те, що цей спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, є передчасними та ґрунтуються на неправильному визначенні характеру спірних правовідносин. 
60. Таким чином, Верховний Суд дійшов висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права, внаслідок чого дійшли передчасного висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
61. Відповідно до частини першої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
62. Зважаючи на приписи статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України, касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувані судові рішення - скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
63. У зв`язку із ухваленням Вищою радою правосуддя рішення № 960/0/15-26 від 21.05.2026, яким, зокрема, із 01.06.2026 змінено територіальну підсудність Донецького окружного адміністративного суду, шляхом її передачі до Харківського окружного адміністративного суду, справа підлягає направленню для продовження розгляду до Харківського окружного адміністративного суду.
Висновки щодо розподілу судових витрат 
64. З огляду на результат касаційного розгляду, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 327, 341, 345, 349, 353, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
2. Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 27.12.2024 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2025 у справі № 200/8285/24 скасувати. 
3. Справу № 200/8285/24 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції - Харківського окружного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Ж.М. Мельник-Томенко 

Судді А.В. Жук 

О.Р. Радишевська