ЄУН: 336/12510/25
Провадження №: 3/336/424/2026 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 червня 2026 року 
Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Юлія Андріївна,з участю адвоката Майстро В.Г.,розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, місце реєстрації і проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 
про вчинення адміністративного правопорушення,передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП,- 
встановила:

15.12.2025 р.о 15.36 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ НОМЕР_2 по вул.Олександра Анашкіна 155 в м.Запоріжжі у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху,за що передбачена відповідальність ст.130 ч.1 КУпАП.
При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 надавати пояснення по суті порушення відмовився(а.с.1)
На розгляд справи в суді особисто ОСОБА_1 не з`явився.
Захисник Майстро В.Г.під час розгляду справи в суді з її участю підтримала клопотання,подане раніше захисником Мульченком Є.В.,про закриття провадження у справі. Зазначала,що працівником патрульної поліції транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений з порушенням ст.35 Закону України «Про Національну поліцію»,без аргументації конкретної причини зупинки,ому,на думку автора клопотання,усі подальші вимоги поліцейського та зібрані докази щодо сп`яніння водія за ст. 130 КУпАП є недопустимими з огляду на концепцію »плодів отруйного дерева».
Всебічно вивчивши матеріали справи, з урахуванням досліджених доказів,відеозапису,суддя встановив, що винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження ,що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом»,що знайшов своє втілення у практиці Європейського Суду з прав людини,зокрема,у рішенні по справі «Коробов проти України»,з огляду на таке.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Винуватість правопорушника у вчиненні описаних дій підтверджує протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 №541582 від 15.12.2025 р., який в силу вимог законодавства про адміністративні правопорушення є джерелом доказів (ст. 251 КУпАП). 
До доказів винуватості також відносяться:
-акт огляду водія на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів,у зв`язку з виявленням у водія ознаками алкогольного сп`яніння,а саме:запах алкоголю з порожнини рота,виражене тремтіння пальців рук,поведінка,що не відповідає обстановці(а.с.5);
-розміщені на паперовому носії результати огляду особи з використанням приладу Alcotest Drager 6820 на стан сп`яніння (протокол тестування на алкоголь до протоколу ЕПР1 №541582 з позитивним результатом 0,30%,підписаний водієм без зауважень(а.с.4);
-відеозапис події,наданий управлінням патрульної поліції .
Згідно з ч.2 ст. 266 КУпАП ,огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. 
Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Під час дослідження в судовому засіданні відеозапису,долученого до матеріалів справи,виклепані у протоколі щодо ОСОБА_1 обставини знайшли своє підтвердження.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення випливає, що автор протоколу дотримався законодавчо встановленого порядку проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу ,з результатом якого ОСОБА_1 погодився без зауважень,на час розгляду справи доказів,які б спростували результати огляду,судді не надано. 
Суддею перевірені доводи захисника про безпідставне зупинення працівниками патрульної поліції транспортного засобу під кекеруванням ОСОБА_1 та ,як наслідок,недопустимість доказів стану сп`яніння останнього, отриманих під час процедури огляду на стан сп`яніння.
Як передбачено п.2.4 Правил дорожнього руху  (далі ПДР),на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також:
-пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1;
-дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу;
-дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.
Згідно ст.35 Закону України « Про національну поліцію» ,поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:
1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;
2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;
3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;
4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;
5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;
6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;
7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;
8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;
9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;
10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;
11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.
2. Поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі:
1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;
2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.
3. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.
Як встановлено під час перегляду відеозапису,поліцейським після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 було поінформовано водія про підстави зупинки-ст.35 Закону України « Про національну поліцію»,при цьому водій не вважав дії поліцейського зловживанням ,не оспорював законність зупинки ,не вимагав конкретизувати підстави.
У рапорті ,який є в матеріалах справи,поліцейським Гаджиловим А. арументовано зупинку автомобіля під керуванням ОСОБА_1 з посиланням на п.3 ч.1 ст.35 Закону України « Про національну поліцію».
На час розгляду справи не надано доказів оскарження ОСОБА_1 законності дій поліцейського щодо зупинки автомобіля під його керуванням,визнання їх незаконними тощо. 
Доводи захисника,викладені у клопотанні, про те, що у поліцейського були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу, і така зупинка є незаконною, є безпідставними, оскільки предметом доказування у цій справі є фактичні дані щодо перебування водія устані алкогольного сп`яніння.
Крім того, з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху , незгода водія із підставами зупинки, або його необізнаність про такі підстави, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння, і виконання цього обов`язку не пов`язано із підставами зупинки.
Неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння чи в іншому неадекватному стані, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п. 2.5 Правил дорожнього рухуУкраїни.
Правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Водночас, керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.
До того ж, наявність або відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу, не входять до складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак, не підлягають доказуванню у даній справі.
Крім цього, у випадку не згоди особи з підставами зупинки працівниками поліції мав можливість, відповідно до п.п.д) п.2.14 ПДР оскаржити дії поліцейського у встановленому законом порядку.
Таким чином доводи про те, що зупинка ОСОБА_1 була незаконна, не знайшли свого обґрунтованого підтвердження, оскільки поліцейським роз`яснено підстави зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , що підтверджується відеозаписом та рапортом, у зв`язку із чим його зупинка відповідає вимогам статті 35 Закону України «Про Національну поліцію».
Суддею за клопотанням захисника також були витребувані та досліджені під час розгляду справи дозвіл на застосування приладу Alcotest Drager 6820,сертифікат від повності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки,які підтверджують правомірність використання цього приладу під час огляду ОСОБА_1 .
Відповідно до Опису типу газоаналізаторів Drager Alcotest 6820 для Державного реєстру засобів вимірювальної техніки (Реєстраційні №У788-13, №У788-14) границі допустимої основної похибки під час експлуатування у робочих умовах навколишнього середовища від мінус 5°С до +50°С складають:для масової концентрації алкоголю в крові:
• абсолютна похибка (?): ± 0,042 ‰ (проміле) у діапазоні від 0,0 до 0,84 ‰(проміле);
• відносна похибка (?): ± 5 % у діапазоні від 0,84 ‰ (проміле) до 5,0 ‰ (проміле).
Відтак,при визначенні приладом Drager Alcotest 6820 результату 0,30‰ (проміле) у робочому діапазоні температур від мінус 5°С до +50°С реальне значення з урахуванням похибки приладу може знаходитися у межах 0,30±0,04‰ (проміле), тобто у межах від 0,26 до 0,34‰ (проміле) за умови виконання всіх вимог і додержання всіх застережень щодо умов експлуатації та правил використання приладу користувачем.
Згідно з пунктами 7, 9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0.2 ‰ алкоголю в крові.
З огляду на викладене, у ОСОБА_1 за допомогою приладу Drager Alcotest 6820 виявлено вміст алкоголю на рівні ,який перевищує похибку,допустиму під час застосування зазначеного технічного засобу.
За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
За таких обставин суддя вважає сукупність наданих доказів достатньою для їхнього використання на користь визнаного доведеним обвинувачення.
Дії правопорушника містять ознаки складу правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно довідки з бази даних підсистеми Адмінпрактика, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_3 ,тимчасово вилучене при складанні протоколу.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, суд вважає за необхідне призначити передбачене санкцією статті покарання у вигляді штрафу ,з позбавлення права керування транспортними засобами, не вбачаючи підстав для звільнення особи від відповідальності.
Як передбачено ст. 40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею)постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення,у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб,тобто 665 грн.80 коп.,як це передбачено ст.4 ч.5 Закону України «Про судовий збір».
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 33, 130 ч.1, 283, 284 КУпАП,суддя- 

постановила:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17000 (сімнадцять тисяч ) гривень в дохід держави 
Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998;
Рахунок отримувача: UA708999980313000149000008001,Код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення платежу: Адміністративні штрафи у сфері дорожнього руху.
з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665 гривень 80 копійок
Отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA818999980313141206000008515, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: Сплата судового збору за рішенням суду про стягнення судового збору на користь держави. 

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізні як через п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови – не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП, у розмірі 34000(тридцять чотири тисячі )гривень;
- витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови,а щодо постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі,-протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи,щодо якої винесено постанову,може бути поновлено органом(посадовою особою),правомочним розглядати скаргу.

Суддя Ю.А.Галущенко

Строк пред`явлення виконавчого документа “___”_____________ 20___рік
Постанова набрала законної сили “___”_____________ 20___рік
Дата видачі постанови “___”________ 20___рік