Справа № 545/1142/26
Провадження № 2/529/513/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2026 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді Чуб К.В.,
за участю секретаря с/з Єфременко В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
До Диканського районного суду Полтавської області за підсудністю з Полтавського районного суду Полтавської області надійшли матеріали цивільної справи за позовом ТОВ “ФК "Кредит-Капітал” про стягнення з відповідачки ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 2949431 від 20.09.2020 у розмірі 9555,00 грн, в якому позивач також просить стягнути з відповідачки судові витрати у справі - сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 грн та 8000,00 грн - витрат на професійну правничу допомогу.
Позов обґрунтовано тим, що 20.09.2020 між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір про надання фінансового кредиту № 2949431, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 3000,00 грн. 26.05.2021 між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" укладено договір факторингу № ККАУ-26052021, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги, зокрема до ОСОБА_1 . Оскільки відповідачка не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 9555,00 грн, які складаються з 3000 грн. - за тілом кредиту, 6555 грн. - за процентами.
15.05.2026 ухвалою судді відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності. 
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Подала відзив на позов, яким просить відмовити у задоволенні позовних вимог, застосувати строки позовної давності, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу. Також у відзиві заявлено клопотання про витребування у позивача доказів: оригіналу кредитного договору, документів, що підтверджують фактичне перерахування кредитних коштів, документи, що підтверджують перехід права вимоги до ТОВ «ФК «Кредит Капітал», і повний та детальний розрахунок заборгованості.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Стосовно клопотання відповідачки про витребування доказів. За змістом ст. 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено, зокрема, обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа. З відзиву відповідачки не вбачається, що нею ставиться під сумнів відповідність поданих копій кредитного договору та документів, що підтверджують перехід права вимоги оригіналам. Відповідність поданих до суду копій документів сумнівів у суду не викликає, а відповідачкою не наведена. Крім того, у матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості, та відповідь банку щодо перерахунку коштів на карту відповідачки. За таких обставин суд відмовляє у клопотанні відповідачки про витребування доказів.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 20.09.2020 між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір № 2949431, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 3000,00 грн строком на 25 днів, на умовах сплати процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою у розмірі 1,43 % в день, яка застосовується у межах строку надання кредиту – 25 днів, та стандартною процентною ставкою 1,90 % в день від суми кредиту, якщо споживач не виконав умови для застосування зниженої процентної ставки та у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом та у межах періоду прострочення, але не більше 90-та календарних днів (а.с. 30-33).
Відповідно до інформації, наданої АТ КБ «Приватбанк» листом від 26.05.2026 № 20.1.0.0.0/7-260519/137335-БТ, на ім`я ОСОБА_1 емітовано карту № НОМЕР_1 , на яку 20.09.2020 зараховано платіж у сумі 3000 грн. (а.с. 83).
26.05.2021 між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" укладено договір відступлення прав вимоги №ККАУ-26052021. Відповідно до договору факторингу ТОВ "Авентус Україна" відступає, а ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" приймає права вимоги до боржників, вказаних у витязі з реєстру боржників (зворот а.с. 40-44).
З платіжного доручення № 31004 від 26.05.2021 вбачається, що позивач перерахував на користь ТОВ "Авентус Україна" 858979,39 грн. фінансування загальної вартості згідно договору № ККАУ-26052021 від 26.05.2021, та сторонами договору підписано акт приймання-передачі реєстру від 26.05.2021 (зворот а.с. 45, 46).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 26.05.2021 до вищезгаданого договору ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" набуло право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за договором від 20.09.2020 №2949431 у сумі 9555 грн. (а.с. 45).
Відповідно до розрахунку заборгованості заборгованість ОСОБА_1 за спірним договором становить 9555 грн, з яких 3000 грн. за основним боргом, 6555 грн. за відсотками (а.с. 35-40).
Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Статтею 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується ЗУ "Про електронну комерцію" (далі - Закон).
Згідно зі ст. 12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 (позика), якщо інше не встановлено параграфом 2 (кредит) і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Наявні в матеріалах справи докази дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачкою ОСОБА_1 було отримано кредитні кошти на умовах та в порядку, що зазначені у кредитному договорі. 
Однак щодо заявленої позивачем суми боргу у розмірі 9555 грн., які складаються з 3000 грн – за тілом кредиту та 6555 грн. – за процентами, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 1.4 договору про надання фінансового кредиту строк кредиту становить 25 днів. Згідно пп. 4.1-4.4 договору строк кредиту може бути продовжено на кількість днів, зазначену у п. 1.4, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження. Пропозиція споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем. Товариство має право, а не обов`язок протягом строку для відповіді, акцептувати пропозицію споживача шляхом направлення споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту.
Разом з тим, доказів пролонгації строку договору позивачем не надано.
З розрахунку заборгованості вбачається, що проценти за користування кредитом нараховано у період з 20.09.2020 по 26.02.2021, отже, проценти нараховано поза межами строку договору.
Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст.1048 та ч. 1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку позики.
Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.
З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку позики (кредиту) чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно ч. 2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Також з розрахунку вбачається, що станом на 14.10.2020 (в межах строку кредитного договору 25 днів) заборгованість відповідачки становила 3399 грн., з яких 3000 грн. – за тілом кредиту. Крім того, 03.11.2020 відповідачкою на виконання договору здійснено платіж на суму 1539 грн.
Таким чином, з відповідачки підлягає стягненню заборгованість за договором про надання фінансового кредиту у сумі 1860,00 грн. (3399-1539) за тілом кредиту.
Щодо клопотання відповідачки про застосування строку позовної давності суд зазначає наступне.
Пунктом 12  Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що під час карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Вперше з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 карантин було установлено постановою КМУ від 11.03.2020 № 211 з 12 березня 2020 року, який неодноразово продовжувався та відмінений з 30 червня 2023 року постановою КМУ від 27.06.2023 № 651.
Крім того, п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачалося, що у період дії воєнного стану в України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІX, перебіг позовної давності, визначний цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Лише Законом України №4434-IX було відновлено перебіг строків позовної давності з 4 вересня 2025 року.
Відтак можна констатувати, що станом на дату звернення позивача до суду із вказаним позовом – 12.03.2026, не було пропущено загальний строк позовної давності.
Що стосується розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до чч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За встановленими у ст. 141 ЦПК України правилами розподілу судових витрат у цивільних справах, закінчених розглядом ухваленням рішення суду, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові – на позивача, у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відсоток задоволеності позовних вимог складає 19,47 %, тому з відповідачки на користь ТОВ “ФК "Кредит-Капітал” підлягає стягненню судовий збір за подання позову в розмірі 518,37 грн (2662,40 грн * 19,47 %) та (8000 грн * 19,47 %) 1557,6 грн - витрат на професійну правничу допомогу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 83, 89, 141, 258- 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
ухвалив:
Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 2949431 від 20.09.2020 у загальному розмірі 1860,00 грн. та судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору в розмірі 518,37 грн. і витрат на правничу допомогу в розмірі 1557,6 грн, а всього 3935 (три тисячі дев`ятсот тридцять п`ять) грн. 97 коп.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повне найменування сторін:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", місцезнаходження: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, ЄДРПОУ 35234236.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Головуючий: К.В. Чуб