П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/11607/23	

Перша інстанція: суддя Лісовська Н. В.,
повний текст судового рішення
складено 31.03.2026, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Федусика А.Г.,
суддів: Семенюка Г.В. та Шляхтицького О.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу в частині, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі – ВЧ) та просив:
- визнати протиправним та скасування п.п.37, 38 наказу командира ВЧ №290 від 17.05.2022 року в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді «суворої догани» та позбавлення 20% премії за травень 2022 року;
- зобов`язати ВЧ нарахувати та виплатити ОСОБА_1 премію у розмірі 20% посадового окладу за травень 2022 року;
- визнати протиправною бездіяльність ВЧ щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди відповідно до п.1 Постанови КМУ №168 (далі Постанова №168) в повному обсязі в розмірі 100000 грн на місяць за період служби з 01.03.2022 року по 31.03.2022 року та з 01.04.2022 року по 31.04.2022 року;
- зобов`язати ВЧ нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до п.1 Постанови №168 в повному обсязі в розмірі 100000 грн на місяць за період служби з 01.03.2022 року по 31.03.2022 року та з 01.04.2022 року по 31.04.2022 року;
- визнати протиправною бездіяльності ВЧ щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди відповідно до п.1 Постанови №168 в розмірі 30000 грн на місяць за червень 2022 року, липень 2022 року, вересень 2022 року;
- зобов`язати ВЧ нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до п.1 Постанови №168 в розмірі 30000 грн на місяць за червень 2022 року, липень 2022 року, вересень 2022 року;
- визнати протиправною бездіяльності ВЧ щодо ненарахування та невиплати надбавки за вислугу років за період служби з 24.02.2022 року по 31.12.2022 року у розмірі 25% посадового окладу з урахування окладу за військовим (спеціальним) званням;
- зобов`язати ВЧ нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за вислугу років за період служби з 24.02.2022 року по 31.12.2022 року у розмірі 25% посадового окладу з урахування окладу за військовим (спеціальним) званням.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2024 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними та скасовано п.37, п.38 наказу командира ВЧ №290 від 17.05.2022 року в частині притягнення сержанта ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, оголошення “суворої догани” та позбавлення сержанта ОСОБА_1 премії у розмірі 20% за травень 2022 року.
Зобов`язано ВЧ нарахувати та виплатити сержанту ОСОБА_1 премію у розмірі 20% грошового забезпечення за травень 2022 року.
Визнано протиправними дії ВЧ щодо ненарахування та невиплати сержанту ОСОБА_1 надбавки за вислугу років за період служби з 24.02.2022 року по 31.12.2022 року у розмірі 25% посадового окладу.
Зобов`язано ВЧ нарахувати та виплатити сержанту ОСОБА_1 надбавку за вислугу років за період служби з 24.02.2022 року по 31.12.2022 року у розмірі 25% посадового окладу.
Визнано протиправними дії ВЧ щодо ненарахування та невиплати сержанту ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди у сумі 30000 на місяць за червень 2022 року, липень 2022 року, вересень 2022 року.
Зобов`язано ВЧ нарахувати та виплатити сержанту ОСОБА_1 додаткову грошову нагороду за червень 2022 року, липень 2022 року, вересень 2022 року у сумі 30000 на за кожний місяць.
В решті позовних вимог – відмовлено.
На виконання рішення суду видано виконавчі листи від 26.09.2024 р.
24.02.2025 р. позивач звернувся із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення. Необхідність встановлення судового контролю обумовлена тим, що рішення суду не було виконано.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 р. суд зобов`язав ВЧ до 01.04.2025 р. подати звіт про виконання судового рішення.
Відповідач в строк до 01.04.2025 року звіт про виконання рішення суду не надав.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 р. суд продовжив ВЧ строк подання звіту про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.08.2024 у справі №400/11607/23 до 01.07.2025 р. Судовий розгляд звіту про виконання рішення суду призначено на 09 липня 2025 року об 11:00 год.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.07.2025 р. суд продовжив ВЧ строк подання звіту до 15.10.2025 р.
15.07.2025 року на адресу суду надійшла заява, за змістом якої ВЧ посилалась на винесення командиром ВЧ відповідних наказів про скасування наказів щодо застосування дисциплінарного стягнення і позбавлення премії та про нарахування надбавки за вислугу років.
11.02.2026 р. від позивача надійшла заява про встановлення нового строку для подання звіту про виконання рішення від 20.08.2024 р.
В заяві позивач зазначає, що 07.10.2025 року на його рахунок надійшли грошові кошти в сумі 19324,57грн. із призначенням платежу «перерахунок вислуги років та премії». Разом з цим, рішення суду в частині зобов`язання ВЧ нарахувати та виплатити сержанту ОСОБА_1 додаткової грошової нагороди за червень 2022 року, липень 2022 року, вересень 2022 року у сумі 30000 на за кожний місяць - не виконано.
30.03.2026 р. відповідачем подано звіт про виконання рішення суду по справі №400/11607/23.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 березня 2026 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення нового строку для подання звіту про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.08.2024 – відмовлено.
Звіт ВЧ від 30.03.2026 р. про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.08.2024 по справі №400/11607/23 прийнято.
Змінено спосіб і порядок виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.08.2024 по справі №400/11607/23 шляхом стягнення з ВЧ на користь ОСОБА_1 заборгованості з виплати нарахованої додаткової грошової нагороди у розмірі 90000,00 (дев`яносто тисяч гривень 00 коп.).
Не погоджуючись з даною ухвалою, заявник подав апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що судове рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким направити справу до суду 1-ї інстанції для продовження розгляду.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду виконано лише в частині здійснення нарахування ОСОБА_1 додаткової винагороди із розрахунку 30000 грн на місяць в сумі до виплати 90000 гривень. Однак, в частині виплати нарахованої суми в розмірі 90000 гривень не виконано, оскільки у відповідача відсутні бюджетні кошти для цього.
Також суд зазначив, що з огляду на положення ч.3 ст.378 КАС України, де встановлено, що невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат, суд дійшов висновку про зміну способу і порядку виконання рішення по даній справі.
Щодо накладення штрафу суду зазначив, що відповідно до правової позиції Верховного Суду від 24.01.2018 по справі №405/3663/13-а невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. За такого, застосування штрафу відповідно до ст.75 Закону України “Про виконавче провадження” є протиправним.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно ч.1 ст.382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.
Відповідно до ч.2 ст.382-2 КАС України звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається звіт; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); 4) номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення; 5) відомості про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання; 6) у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення; 7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому.
Згідно ч.3 ст.382-2 КАС України до звіту додаються: 1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо звіт поданий представником і такі документи раніше не подавалися; 2) докази направлення копій звіту та доданих до нього матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів справи, у поданому звіті від 30.03.2026 року відповідач зазначив, що з метою виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду по справі №400/11607/23 від 20.08.2024 року за позовом ОСОБА_1 станом на дату подачі звіту про виконання рішення суду ВЧ видано наказ командира ВЧ (з основної діяльності) від 09.07.2025 №5928 “Про скасування пункту 37 та пункту 38 наказу командира ВЧ (з основної діяльності) №290 від 17.05.2022”, яким скасовано п.37, п.38 вказаного наказу в частині притягнення сержанта ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, оголошення “суворої догани” та позбавлення його премії у розмірі 20% за травень 2022 року. Цим же нгаказом вирішено питання щодо нарахування та виплати сержанту ОСОБА_1 премії у розмірі 20% грошового забезпечення за травень 2022 року.
Окрім того, наказом командира ВЧ (з основної діяльності) від 13.07.2025 №6114 “Про оголошення вислуги років сержанту ОСОБА_1 , який був зарахований до списків ВЧ в період з 24.02.2022 по 30.03.2023 станом на 30.03.2023 року” вирішено питання про оголошення вислуги років та стосовно перерахунку надбавки за вислугу років у розмірі 25% посадового окладу за період з 24.02.2022 по 30.03.2023.
Разом з тим, фінансовою службою ВЧ в порядку виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2024 року по справі №400/11607/23 було здійснено нарахування ОСОБА_1 додаткової винагороди із розрахунку 30000 грн на місяць, в сумі до виплати 90000 гривень, що підтверджується довідкою розрахунком від 02.10.2025 р. №642/4337.
З метою економії бюджетних коштів, відповідно до пункту 3.2. наказу Міністерства оборони України від 30.12.2016 року №744 “Про затвердження Інструкції з організації претензійної та позовної роботи, представництва інтересів у судах і виконання рішень судів у Міністерстві оборони України” (зі змінами), на виконання вищевказаної ухвали суду, ВЧ як розпорядник бюджетних коштів ІІ рівня звернулася до розпорядника бюджетних коштів І рівня, а саме Військової частини НОМЕР_2 (далі ВЧ НОМЕР_2 ) з клопотанням від 22.11.2025 року №642/27144 про не оскарження та виділення коштів для виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.08.2024 року по справі №400/11607/23.
Листом від 27.11.2025 року №117/39943 повідомлено, що ВЧ НОМЕР_2 не заперечує проти виконання судового рішення по справі №400/11607/23 та замовлення коштів для його виконання.
Враховуючи вищезазначене, ВЧ сформовано основну заявку-розрахунок на фінансування для виплати грошового забезпечення та підйомної допомоги військовослужбовцям, виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 “Інші поточні видатки” за напрямом грошового забезпечення (на березень 2026 року) від 06.03.2026 №642/5978.
Відповідно до додатку 2 “Розрахунок потреби в коштах для виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800”, ВЧ сформовано потребу та замовлено для виплати ОСОБА_1 суму коштів в розмірі 90000 гривень для виконання рішення суду в повному обсязі.
Разом з тим, починаючи з дати подання заявки на потребу в коштах для виконання рішень судів і до дати подання цього звіту, кошти на рахунок ВЧ для виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 не надходили у замовленому обсязі згідно розрахунку по рішенню суду.
Також, відповідачем було заявлено клопотання про звільнення від сплати штрафу командира ВЧ.
З матеріалів справи вбачається, що на момент розгляду судом 1-ї інстанції звіту рішення суду було виконано лише в частині здійснення нарахування ОСОБА_1 додаткової винагороди із розрахунку 30000 грн на місяць в сумі до виплати 90000 гривень. Однак, в частині виплати вказаної суми не виконано, оскільки у відповідача відсутні бюджетні кошти для цього.
При цьому, колегія суддів враховує, що 31.05.2026 року відповідачем через Електронний суд надано докази нарахування та зарахування коштів у сумі 90000 гривень на рахунок позивача (довідка-розрахунок, витяг з розрахунково-платіжної відомості, виписка по банківському рахунку), однак зауважує, що надає оцінку звіту від 30.03.2026 року саме на час його розгляду судом 1-ї інстанції та прийняття оскарженої ухвали.
Так, судом було констатовано неможливість виконання рішення суду в частині виплати позивачу нарахованої додаткової винагороди в розмірі 90000,00 гривень, оскільки у відповідача були відсутні бюджетні асигнування на цю виплату, самостійно він не може їх відшукати, а повноваження щодо фінансування цієї виплати знаходяться у органах, які не є учасниками цієї справи та не можуть бути залучені до виконання рішення суду – Міністерство фінансів України та Верховна Рада України (ті хто розробляє та приймає бюджет).
Відповідно до ч.3 ст.378 КАС України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Враховуючи наведене, суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність (з урахуванням відсутності остаточного розрахунку на момент прийняття оскаржуваної ухвали) розглянути питання про заміну способу виконання цього судового рішення на інший.
Відповідно до ч.1 ст.378 КАС України, питання зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Вирішуючи питання про зміну способу виконання, суд 1-ї інстанції обґрунтовано виходив з наступного.
По-перше, рішення суду в частині виплати ОСОБА_1 нарахованої додаткової грошової нагороди за червень 2022 року, липень 2022 року, вересень 2022 року у сумі 30000,00 за кожний місяць в сумі 90000,00 грн було неможливо на час розгляду звіту виконати, оскільки питання виплати цих коштів не знаходиться в повноваженнях відповідачів по справі.
По-друге, судом використаний механізм судового контролю у повному обсязі, відповідачу надався передбачений Кодексом тримісячний строк для виконання рішення суду, але це не призвело до результату.
По-третє, 19.12.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» № 4094-IX , яким зокрема були внесенні зміни до ст.378 КАС України про те, що невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат. 
Нова редакції ч.3 ст.378 КАС України, передбачає зміну способу виконання, з урахуванням дотримання декількох вимог: 1) рішення суду стосується обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг; 2) рішення суду не виконується більше двох місяців з моменту набрання законної сили; 3) спосіб виконання замінюються на стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат; 4) з урахуванням вимог ч.1, ч.2 ст.378 КАС України необхідна заява сторони у справі.
Отже, під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.
Поняття спосіб і порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.
Відповідно до ч.3 ст.33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.
Враховуючи викладене, з огляду на положення ч.3 ст.378 КАС України, якою встановлено, що невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат, суд 1-ї інстанції дійшов вірного висновку про зміну способу і порядку виконання рішення по даній справі. При цьому, суд врахував і наведені у звіті розрахунки заборгованості.
Щодо накладення штрафу, колегія суддів погоджується з висновком суду 1-ї інстанції, що згідно правової позиції Верховного Суду від 24.01.2018 по справі №405/3663/13-а невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. За таких обставин, застосування штрафу є протиправним.
Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду постановах від 21.02.2018 у справі №814/2655/14, від 21.08.2019 у справі №754/3105/17, від 10.09.2019 у справі №0840/3476/18 та від 19.08.2020 у справі №140/784/19.
Суд також вірно зауважив, що накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, можливо лише у тому випадку, коли невиконання судового рішення відбулося саме з вини цієї посадовою особи. Натомість у цьому випадку, суд вбачає, що невиконання судового рішення в частині виплати нарахованої додаткової грошової нагороди ОСОБА_1 відбулося не у зв`язку з небажанням командира ВЧ виконувати судове рішення, а у зв`язку з відсутності фінансування з державного бюджету на цю виплату. Тобто, відсутня вина особиста командира ВЧ у невиконанні судового рішення, а відсутність бюджетного фінансування для виконання рішення суду є поважною причиною його невиконання з боку боржника у цьому випадку, у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування штрафу до командира ВЧ.
Більш того, колегія суддів враховує, що на момент апеляційного перегляду оскарженої ухвали відповідачем було надано докази виплати позивачу спірних коштів, тобто виконання судового рішення в повному обсязі.
За таких обставин, підстави для неприйняття звіту про виконання рішення та застосування штрафних санкцій фактично відсутні.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм процесуального права, відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.
Керуючись ст.308, 311, 312, 316, 321, 325, 327, 329 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення а ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 березня 2026 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя-доповідач 		А.Г. Федусик	
Судді	  	Г.В. Семенюк   О.І. Шляхтицький