Справа № 162/256/26
Провадження № 2/162/261/2026

ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
24 червня 2026 року      селище Любешів 

Любешівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого - судді Савича А. С.,
з участю секретаря судового засідання - Гичук О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" через свого представника Мишевську Н. М. та через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" 31.03.2026 звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову посилається на те, що 26.12.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 510108-КС-002 шляхом обміну електронним повідомленням, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 26.12.2024 направлено ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір № 510108-КС-002 про надання кредиту. 26.12.2024 ОСОБА_1 , прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 510108-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-5487, на номер телефону НОМЕР_1 , котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 26.12.2024 між ТОВ «БІЗПОЗИКА та ОСОБА_1 було укладено Договір № 510108-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 65000,00 гривень, на засадах строковості, поворотності, платності (Далі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит (надалі Правила, а разом - Договір). Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1 процентів за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 65000,00 гривень шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_2, що підтверджується довідкою про перерахування коштів (або платіжним дорученням). Також, 17.06.2025 між ТОВ «БІЗПОЗИКА та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 510108 КС -002 про надання кредиту (Далі - Додаткова угода), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди Сторони домовились внести зміни в п. 1 Договору та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії Договору: до 10.02.2026 р.» До теперішнього часу Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 510108-КС-002 про надання кредиту належним чином не виконала, а лише часткового сплатила кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у Розрахунку заборгованості за Договором № 510108-КС-002 Позичальника ОСОБА_1 , чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 510108-КС-002 Позичальника ОСОБА_1 , відповідач на виконання умов договору здійснила часткову оплату за Договором № 510108-КС-002 на загальну суму 46640,00 гривень. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Жодних неустойок не нараховувало та не просить стягнути. Також звертають увагу суду на те, що не нарахувало жодних процентів після закінчення строку кредитного договору. Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 , належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника станом на 13.03.2026 утворилась заборгованість за Договором №510108-КС-002 про надання кредиту, в розмірі 196044,98 гривень, що складається з: Суми прострочених платежів по тілу кредиту - 57 097,80 гривень; Суми прострочених платежів по процентах - 129517,18 гривень; Суми заборгованості по штрафам - 0,00 гривень; Суми прострочених платежів за комісією - 9 430,00 гривень, яку просять стягнути на користь позивача та судові витрати по справі.
Ухвалою судді Любешівського районного суду Волинської області від 02.04.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання (а.с.72).
Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 18.05.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті (а.с.85-86). 
Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. В прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання також не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких заяв/клопотань, відзив на позовну заяву до суду не подала.
Судом неодноразово надсилалась судова повістка відповідачу на зареєстровану в установленому законом порядку адресу місця проживання відповідача, проте конверт повернувся до суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».
Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18)
Поруч з цим, судом розміщувалося на офіційному вебсайті судової влади України оголошення про виклик відповідача в судове засідання на 11 год 00 хв 02.06.2026 та на 17 год 00 хв 24.06.2026 (а.с.88, 94).
Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд цієї справи в порядку загального позовного провадження та призначені судові засідання з викликом сторін, однак, відповідач не скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, причини неявки в судове засідання не повідомила, а тому суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала, жодних заяв та клопотань до суду не надіслала та враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд доходить висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить такого висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, 26.12.2024 ОСОБА_1 уклала з ТОВ «Бізнес Позика» договір про надання кредиту № 510108-КС-002 (Споживчий кредит. Електронна форма) в електронній формі шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» (а.с.20-29).
Відповідно до п. 2.1 договору, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 65000,00 гривень на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання споживчих кредитів.
Умовами договору передбачено, що строк кредиту складає 24 тижні, процентна ставка в день: 1%; комісія за надання кредиту - 13000,00 гривень; загальний розмір наданого кредиту - 65000,00 гривень; строк дії договору - 12.06.2025, орієнтована реальна річна процентна ставка - 6665,36 процентів. Цілі кредиту - для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Цей кредит є споживчим кредитом.
Договором визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. Крім того, встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору. Також визначено, що Позичальник підтверджує, що він ознайомлений з договором про надання кредиту та правилами, текст яких розміщено на сайті Кредитодавця, повністю розуміє усі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та, відповідно, укладає договір. Крім того, підписанням цього договору Позичальник підтверджує, що до укладення договору отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачені законодавством України, зокрема, передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», Паспорт споживчого кредиту, ч. 2 ст. 12 «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також примірник Правил (у формі електронного документа), що розміщені на сайті Кредитодавця.
З договору встановлено, що він підписаний сторонами кваліфікованими електронними підписами, зокрема, позичальник ОСОБА_1 підписала електронним підписом - одноразовим ідентифікатором UA-5487, направленого на телефонний номер НОМЕР_1 , вказаний як засіб зв`язку з позичальником. Крім цього, як електронний засіб зв`язку з позичальником.
З візуальної форми послідовності дій клієнта (із зазначенням дати та часу (години, хвилин та секунд) здійснення відповідної операції) вбачається, що вказаний договір 26.12.2024 був укладений сторонами в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Бізнес Позика» на сайті www.my.tpozyka.com ОСОБА_1 здійснила вхід в особистий кабінет, отримала інформацію про умови кредитування, підписавши паспорт споживчого кредиту з використанням одноразового ідентифікатора, а в подальшому підписала сама договір з використанням одноразового ідентифікатора (а.с.33-34).
Згідно з анкетою клієнта ОСОБА_1 надала ТОВ «Бізнес Позика» свої особисті дані, дані щодо засобів зв`язку та номер банківського рахунку/банківської картки для перерахунку коштів (а.с.35). 
Сторони 17.06.2026 уклали Додаткову угоду №1 до договору № 510108-КС-002 про надання кредиту від 26.12.2024, яка підписана позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-5487, відповідно до якої позичальник підтвердив наявність заборгованості перед кредитодавцем за договором, станом на 17.06.2025 в розмірі 180313,30 гривень. Сторони домовились, що кредитодавець списує частку заборгованості, заборгованість позичальника становить 19789,98 гривень (а.с.30,зворот-31).
Відповідно до підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів на номер платіжної картки НОМЕР_2 перераховано кошти за кредитним договором № 510108-КС-002 про надання кредиту від 26.12.2024, отримувачем за яким є ОСОБА_1 в сумі 65000,00 гривень (а.с.36).
Відповідно до отриманої інформації від АТ КБ «ПриватБанк» від 20.04.2026, повідомлено, що на ім`я ОСОБА_1 емітовано карту НОМЕР_3 , 26.12.2024 на картковий рахунок відповідача було здійснено зарахування коштів в сумі 65000,00 гривень (а.с.77-81).
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 510108-КС-002 про надання кредиту від 26.12.2024, станом на 10.03.2026 утворилась заборгованість в розмірі 196044,98 гривень, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 57097,80 гривень, суми прострочених платежів по процентах 129517,18 гривень, суми прострочених платежів за комісією 9430,00 гривень (а.с.12-15).
За правилом частини статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Абзац 2 частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів, не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четвертої статті 11 Закону).
Згідно із частиною шостою статті 11 вищезазначеного Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
У постанові від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19 Верховний Суд зазначив, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або sms-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Без отримання листа на адресу електронної пошти та sms-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідач не заперечувала факту укладення кредитного договору та додаткових угод до цього та не спростувала факту їх укладення.
Відповідно до укладеного між сторонами договору та додаткової угоди, статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
З матеріалів вбачається, що відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення тіла кредиту, сплати процентів належним чином не виконала, у зв`язку з чим, їй було нараховано проценти на загальну суму 129517,18 гривень, яка складається із суми процентів, які нараховувались за фактичну кількість календарних днів користування кредитом на неповернену суму кредиту та виходячи із розмірів погодженої процентної ставки, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту позичальнику до закінчення терміну дії договору, визначеного згідно пункту додаткової угоди № 1 до кредитного договору після 11.02.2026 нарахування процентів за договором позивачем не здійснювалось, що знайшло своє відображення також в Розрахунку.
Розрахунок загальної суми заборгованості по кредитному договору наданий суду відповідає вимогам закону. Відповідач не спростувала наданий позивачем розрахунок заборгованості, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договору не надала.
При цьому, кредитний договір та додаткова угода містять інформацію як про суму кредиту, так і про детальний розпис його сукупної вартості, дату укладення правочину та процентну ставку, строк його дії, відповідальність сторін та порядок розрахунків, окрім того містять всі істотні умови, передбачені законодавством України, і відповідачка була ознайомлена зі всіма істотними умовами кредитного договору та додаткових угод, а відтак, погодилась з такими умовами, що підтверджується її підписами в договорі та додаткових угодах.
Включення до тексту кредитного договору умов про сплату відповідачкою процентів за користування кредитом, а також подальше їх нарахування позивачем є законним та обґрунтованим, оскільки базується на умовах договору та чинних нормах законодавства.
Разом з тим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 вказано, що відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Враховуючи, що сторони погодили нарахування разової комісії за видачу кредиту, право на нарахування якої прямо передбачено законом, її стягнення з відповідача є правомірним.
Відтак, враховуючи, що позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала та кредитні кошти разом з процентами та комісією вчасно не повернула, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованості за договором № 510108-КС-002 про надання кредиту від 26.12.2024 у загальному розмірі 196044,98 гривень, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 57097,80 гривень, суми прострочених платежів по процентах - 129517,18 гривень; сума прострочених платежів за комісією - 9430,00 гривень.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2662,40 гривень, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідачки слід стягнути даний розмір судового збору. 
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354, ст. 526, 525,526, 610,611, 623, 1046,1048,1054, 1055 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" заборгованість за Договором № 510108-КС-002 про надання кредиту від 26.12.2024 у розмірі 196044 (сто дев`яносто шість тисяч сорок чотири) гривні 98 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійка судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивачем заочне рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за наслідками апеляційного перегляду.
Дата складення повного заочного рішення 24.06.2026.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика", місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, код ЄДРПОУ 41084239.
Представник позивача: Лебідь Каріна Віталіївна, адреса: бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, РНОКПП НОМЕР_4 .
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя Любешівського районного суду 
Волинської області         А.С. Савич