Справа № 128/1691/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2026        м. Вінниця
Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Шевчук Л.П., розглянувши об`єднані адміністративні матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , студента 4 курсу Уманського Національного університету садоводства, неодруженого, 
за ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
права передбачені ст.268 КУпАП судом роз`яснені та особі зрозумілі, -

в с т а н о в и в:

05.04.2026 приблизно о 21-44 год. на а/д «М-30», 394 км + 900 м, що Вінницькому районі Вінницької області, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21121», д.н.з. НОМЕР_1 , під час зміни напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам руху, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.п. 10.1, 13.1 ПДР України. Будучи причетним до даного ДТП, залишив місце ДТП без дозволу працівників поліції, чим порушив п. 2.10а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.
Інспекторами БУПП у Вінницькій області Шемчук І.М. та Сіваком А.А. складено протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 №645337 та серії ЕРП1 №645342 від 20.04.2026 відносно ОСОБА_1 ..
В судовому засіданні особа, відносно якої складено протколи про адміністративне правопорушення – ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не визнав, вказав, що він не вчиняв дорожньо-транспортної пригоди. Вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП визнав, вказав, що дійсно залишив місце ДТП, оскільки злякався. 
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Відповідно до п.п. 10.1, 13.1 та 2.10.а) ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому орган (посадова особа) за змістом статті 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП доводиться матеріалами справи: відомостями що вказані в протоколах про адміністративні правопорушення серії ЕРП1 №645337 та серії ЕРП1 №645342 від 20.04.2026, де в письмових поясненнях протоколу за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 вказав, що з протоколом не згоден, ДТП скоєно не з його вини, а в письмових поясненнях протоколу за ст. 122-4 КУпАП вказав, що через розгубленість на відсутність досвіду в таких ситуаціях і погрози другого водія; схемою місця ДТП від 05.04.2026; письмовими поясненнями водія автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 від 05.04.2026, відповідно до яких він їхав даним автомобілем з м. Вінниці в бік с-ща Стрижавка, о 21-45 год. відчув удар в ліву сторону від автомобіля «12 ВАЗ» або «Ланос» або «10 ВАЗ» реєстраційний номер не запам`ятав. 
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Дослідивши та оцінивши матеріали справи, враховуючи характер вчинених правопорушень, обставини їх вчинення, особу правопорушника, доведеність його вини матеріалами об`єднаної справи, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень необхідним та достатнім адміністративним стягненням буде адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції статті за правилами ч. 2 ст. 36 КУпАП. 
При цьому суд не бере до уваги невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та розцінює таку позицію як спосіб захисту з метою уникнення передбаченої законом відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення. 
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, тому з ОСОБА_1 у дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 665,60 гривень.
Керуючись ст. ст. 23, 27, 33, 36, 40-1, 221, 276, 283, 284, 287, 289, 294 КпАП України, суд -
п о с т а н о в и в:

Визнати винним  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та призначити йому стягнення згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. судового збору.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області.
Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя Л.П. Шевчук