Справа  №359/13414/25
 
Провадження №2/359/2056/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2026 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого     Борця Є.О.,
за участю секретаря судового засідання Ступарик К.В.,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

1.1. В листопаді 2025 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 16 червня 2011 року позивач уклав з ОСОБА_1 кредитний договір, за яким АТ КБ «Приватбанк» відкрив кредитний рахунок для обслуговування відповідача та видав йому кредитну картку, а ОСОБА_1 зобов`язався повертати використані грошові кошти та сплачувати проценти за користування кредитом. У зв`язку з тим, що відповідач неналежним чином виконує грошові зобов`язання за кредитним договором, у нього виник борг по поверненню кредиту в розмірі 142493 гривень 46 копійок та борг по сплаті процентів за користування кредитом розмірі 34248 гривень 20 копійок. Загальний розмір боргу за кредитним договором склав 176741 гривню 66 копійок. ОСОБА_1 ухиляється від добровільного повернення цього боргу. Тому АТ КБ «Приватбанк» просить суд стягнути з відповідача борг за кредитним договором від 16 червня 2011 року в розмірі 176741 гривні 66 копійок.

1.2. ОСОБА_1 не з`явився у судове засідання і не подав відзив на пред`явлений позов. Зі змісту довідки відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бориспільської міської ради №20-09-3540 від 18 листопада 2025 року (а.с.116 т.2) вбачається, що місце проживання відповідача зареєстровано в кв. АДРЕСА_1 . Зі змісту довідки форми №20 (а.с.138 т.2) вбачається, що ОСОБА_1 відсутній за зареєстрованим місцем проживання. На підставі п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду цивільної справи.

2. Інформація про рух цивільної справи.

2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 листопада 2025 року (а.с.115 т.2) вбачається, що цивільну справу за позовом АТ КБ «Приватбанк» було розподілено судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О.

2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 1 грудня 2025 року (а.с.117 т.2) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

2.3. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 7 квітня 2026 року (а.с.133-134 т.2) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

2.4. На підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду, занесеної до прото-колу судового засідання від 18 червня 2026 року (а.с.139 т.2), проведений заочний розгляд цивільної справи у відсутності відповідача.

3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

3.1. 16 червня 2011 року АТ КБ «Приватбанк» уклав з відповідачем кредитний договір, за яким позивач зобов`язався відкрити кредитний рахунок для обслуговування ОСОБА_1 та видати йому кредитну картку, а відповідач зобов`язався повертати використані грошові кошти та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом. Ця обставина підтверджується копією анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку від 16 червня 2011 року (а.с.21-22 т.2).

3.2. У виконання кредитного договору позивач відкрив кредитний рахунок для обслуговування ОСОБА_2 та неодноразово видавав йому кредитні картки. Ці обставини підтверджуються відповідними довідками керівника напрямку операційного обслуговування АТ КБ «Приватбанк» (а.с.19, 20 т.2).

3.3. Спірні правовідносини регулюються главою 48 «Виконання зобов`язання» розділу І «Загальні положення про зобов`язання» та главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» підрозділу 1 «Договірні зобов`язання» розділу III «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України.

4. Норми права та стала судова практика, якою керується суд при вирішенні спору.

4.1. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

4.2. Згідно з ч.2 ст.10561 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

4.3. Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 23 липня 2020 року у справі №378/305/18 (провадження №61-46239св18), пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту, умов та правил надання банківських послуг, оскільки умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату процентів, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком умови та правила не можуть розцінюватись як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановленими ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана ним. Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19).

4.4. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

4.5. Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

4.6. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встанов-лений договором або законом.

4.7. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

5.1. Зі змісту виписки по рахунку, відкритому для обслуговування відповідача (а.с.145 т.1-а.с.18 т.2), вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово користувався кредит-ними грошовими коштами: знімав їх та розраховувався ними. Всупереч ч. 1 ст.81 ЦПК України відповідач не подав докази на підтвердження належного виконання ним грошових зобов`язань за кредитним договором. Тому відповідачу був нарахований борг по поверненню кредиту в розмірі 142493 гривень 46 копійок та борг по сплаті процентів за користування кредитом розмірі 34248 гривень 20 копійок. Ці обставини підтверджуються приєднаними до позову письмовими розрахунками (а.с.32-144 т.1). Однак в анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку від 16 червня 2011 року, підписаній відповідачем, відсутні умови про розмір процентів за користування кредитом. В умовах та правилах надання банківських послуг, в яких викладена умова про розміри процентів за користування кредитом (а.с.52-99 т.2), також відсутній підпис ОСОБА_1 . Зі змісту правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19) та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 липня 2020 року у справі №378/305/18 (провадження №61-46239св18), вбачається, що в такому випадку сторони не досягли згоди щодо умови про розмір процентів за користування кредитом. В матеріалах цивільної справи міститься заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 2 березня 2023 року (а.с.23-46 т.2), в якій міститься підпис відповідача та умова про розмір процентів за користування кредитом. Однак в змісті цієї заяви відсутні відомості про те, що її підписання ОСОБА_1 є способом зміни кредитного договору, укладеного ще 16 червня 2011 року. Тому посилання позивача на вказану заяву підлягає критичній оцінці. В такому випадку борг по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 34248 гривень 20 копійок підлягає виключенню із загального розміру боргу за кредитним договором.

5.2. Таким чином, розмір боргу відповідача за кредитним договором від 16 червня 2011 року становить 142493 гривні 46 копійок. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що станом на день ухвалення рішення суду відповідач хоча б частково повернув борг за вказаним договором.

5.3. З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_1 на користь позивача належить стягнути борг за кредитним договором від 16 червня 2011 року в розмірі 142493 гривень 46 копійок. Підстави для стягнення з відповідача боргу в більшому розмірі відсутні. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги АТ КБ «Приватбанк» слід відмовити.

6. Розподіл судових витрат.

6.1. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

6.2. АТ КБ «Приватбанк» сплатив судовий збір в розмірі 2422 гривень 40 копійок. Ця обставина підтверджується платіжною інструкцією від 24 жовтня 2025 року (а.с.108). Пред`явлений позов задоволений на 80,62% (142493,46 : 176741,66 х 100%).

6.3. З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_1 на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1952 гривень 94 копійок (2422,40 : 100% х 80,62%).

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.1, ч.2 ст.259, ст.ст.263-265, 268, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» борг за кредитним договором від 16 червня 2011 року в розмірі 142493 гривень 46 копійок.

У задоволенні позову в частині вимоги про стягнення боргу в більшому розмірі відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» витрати на оплату судового збору в розмірі 1952 гривень 94 копійок.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня оголошення судового рішення.

Відповідач має право подати заяву про перегляд заочного рішення до Бориспільського міськрайонного суду протягом 30 днів з дня оголошення судового рішення. У разі відмови у задоволенні цієї заяви відповідач набуде право оскаржити заочне рішення до Київського апеляційного суду в загальному порядку.

Суддя
Бориспільського міськрайонного суду        Є.О. Борець