Єдиний унікальний номер 722/806/25
Номер провадження 2/722/40/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2026 року Сокирянський районний суд Чернівецької області
в складі:
головуючого судді  Унгуряна С.В.,
секретаря   Ткач Н.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сокиряни в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «Юніт Капітал» Тараненко А.І. звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаною вище позовною заявою.
В обґрунтування позову вказував, що 20.02.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 226790088 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, вчиненого одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до умов договору, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало ОСОБА_1 у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 6800,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом.
Кредитодавець умови договору виконав у повному обсязі, перерахувавши на банківську картку відповідача грошові кошти у розмірі 6800,00 грн.
28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого неодноразово продовжувався додатковими угодами від 28.11.2019 р., 31.12.2020 р., 31.12.2021 р., 31.12.2022 р., 31.12.2023 р. до 31.12.2024 року.
Відповідно умов вказаного договору факторингу ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги зазначене у відповідних реєстрах прав вимоги.
Згідно реєстру прав вимоги № 80 від 26.05.2020 року до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги за кредитним договором № 226790088 від 20.02.2020 року в загальному розмірі 17703,12 грн.
05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 05/0820-01 строком дії до 30.12.2024 р.
Згідно реєстру прав вимоги № 7 від 28.10.2021 року до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги за кредитним договором № 226790088 від 20.02.2020 року в загальному розмірі 18859,12 грн.
14 лютого 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу № 14/02/2022-01, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
Згідно реєстру прав вимоги № 1 від 14.02.2022 року до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги за кредитним договором № 226790088 від 20.02.2020 року в загальному розмірі 18859,12 грн.
З моменту отримання права вимоги до відповідача за вищевказаним договором, позивачем не здійснювалося жодних нарахувань. При цьому, вказана сума заборгованості за цим договором не погашена ні на рахунок попередніх кредиторів, ні на рахунок позивача.
У зв`язку з невиконанням позичальником зобов`язань за договором утворилася заборгованість у розмірі 18859,12 грн, з яких: 6800,00 грн заборгованість за кредитом та 12059,12 грн заборгованість за процентами, які позивач просив стягнути з відповідача на його користь, а також сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2025 року, вказану цивільну справу передано для розгляду судді Сокирянського районного суду Ратушенку О.М.
Ухвалою судді Сокирянського районного суду Чернівецької області Ратушенка О.М. від 08.04.2025 року було відкрито спрощене позовне провадження у даній справі, призначено судове засідання та запропоновано сторонам надати відзив, відповідь на відзив та заперечення у наведений в ухвалі строк.
Розпорядженням керівника апарату Сокирянського районного суду Чернівецької області Хорошенюка О.І. № 3/2026 від 14.01.2026 року «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи», зобов`язано призначити повторний автоматизований розподіл між суддями судової справи.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2026 року, вказану цивільну справу передано для розгляду судді Сокирянського районного суду Унгуряну С.В.
Ухвалою судді Сокирянського районного суду Чернівецької області Унгуряна С.В. від 21.01.2026 року було прийнято до свого провадження дану цивільну справу, призначено судове засідання та запропоновано сторонам надати відзив, відповідь на відзив та заперечення у наведений в ухвалі строк.
10.03.2026 року представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Гінгуляк О.М. за допомогою системи «Електронний суд» подав до суду додаткові пояснення у справі, згідно яких позовні вимоги визнав частково у розмірі 9611,12 грн, з огляду на те, що у даній справі сторони договору визначили між собою строк дії договору (кредитування), який розпочав свою дію 20.02.2020 року та закінчився 17.03.2020 року, а тому вважає неправомірним здійснення подальшого нарахування первісним кредитором процентів за кредитним договором після спливу строку на який його було укладено.
Враховуючи вище викладене просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 9611,12 грн, а врешті позовних вимог відмовити.
12.03.2026 року до суду за допомогою системи «Електронний суд» від представника позивача ТОВ «Юніт Капітал» - Тараненка А.І. надійшли додаткові пояснення у справі, у яких просив позов задовольнити у повному обсязі.
У судове засідання представник позивача ТОВ «Юніт Капітал» не прибув, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. У позовній заяві просив розглядати справу без участі їх представника у разі його неприбуття у судове засідання.
Відповідачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Гінгуляк О.М. у судове засідання також не з`явилися, подавши заяву про розгляду справи за їх відсутності.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив таке.
20.02.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 226790088 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, вчиненого одноразовим ідентифікатором PJDG8539.
Відповідно до умов договору, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язувалося надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 6800,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язувалася повернути кредит та сплати проценти за користування кредитом.
За п. 1.2. договору кредит надається строком на 26 днів. На період строку, визначеному п. 1.2. договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за дисконтною ставкою у розмірі 1,59% від суми кредиту за кожний день користування кредитом. У випадку користування кредитом понад строк, встановлений п. 1.2. договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою скасовуються і застосовується базова процентна ставка в розмірі 1,70% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити товариству різницю між фактично сплаченими процентами за дисконтною та нарахованою базовою процентами ставками за весь строк користування кредитом (п. 1.3, 1.4. договору).
Факт отримання коштів позичальником підтверджується платіжним дорученням ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 20.02.2020 року, відповідно до якого на банківську картку № НОМЕР_1 позичальника ОСОБА_1 були зараховані грошові кошти в розмірі 6800,00 грн. Доказів зворотного матеріали справи не містять та такі не були надані відповідачем та її представником, більш того з додаткових пояснень наданих представником відповідачки, вбачається, що остання визнає факт укладення кредитного договору та отримання коштів.
28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Згідно пункту 4.1. вказаного договору факторингу право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог за формою, встановленому у відповідному додатку до договору. Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі за відповідним Реєстром прав вимоги.
В подальшому до вказаного договору було укладено додаткові угоди від 28.11.2019 р., 31.12.2020 р., 31.12.2021 р., 31.12.2022 р., 31.12.2023 р. до 31.12.2024 року.
Згідно реєстру прав вимоги № 80 від 26.06.2020 року до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги за кредитним договором № 226790088 від 20.02.2020 року в загальному розмірі 17703,21 грн., з яких: 6800,00 грн. заборгованість за кредитом та 10903,12 грн. заборгованість за процентами. Отже ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача за кредитним в загальному розмірі 17703,12 грн.
05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 05/0820-01 зі змінами, внесеними додатковими угодами № 2 від 03.08.2021 року та № 3 від 30.12.2022 року щодо строку його дії до 30.12.2024 року включно, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон плюс» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» право грошової вимоги до боржників, у тому числі до відповідачки ОСОБА_1 .
Згідно реєстру прав вимоги № 7 від 28.10.2021 року до «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги за кредитним договором № 226790088 від 20.02.2020 року в загальному розмірі 18859,12 грн., з яких: 6800,00 грн. заборгованість за кредитом та 12059,12 грн. заборгованість за процентами. Отже ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» отримало право вимоги до відповідача за кредитним в загальному розмірі 18859,12 грн.
14 лютого 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу № 14/02/2022-1, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» відступило ТОВ «Юніт Капітал» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, в тому числі і до відповідачки ОСОБА_1 .
Згідно реєстру прав вимоги № 1 від 14.02.2022 року до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги за кредитним договором № 226790088 від 20.02.2020 року в загальному розмірі 18859,12 грн, з яких: 6800,00 грн заборгованість за кредитом та 12059,12 грн заборгованість за процентами. Отже ТОВ «Юніт Капітал» отримало право вимоги до відповідача за кредитним в загальному розмірі 18859,12 грн.
Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем за вищевказаним договором, заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем складає 18859,12 грн., з яких: 6800,00 грн заборгованість за кредитом та 12059,12 грн заборгованість за процентами, які позивач просив стягнути з відповідачки на його користь.
Правовідносини, які виникли між сторонами, крім положень вказаного вище договору, врегульовані нормами ЦК України.
Так у ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають на підставі договору або правочину.
Відповідно ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ч. 1 ст. 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом.
Відповідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Як визначено у ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно ст. 610 Цивільного Кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис».
Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
За приписами статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання, відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Як вбачається з матеріалів справи та наявного у справі договору, такий договір був підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що був направлений їй у смс-повідомленні на її мобільний номер телефону.
За вказаних обставин, суд вважає встановленим факт укладення відповідачкою кредитного договору № 226790088 від 20.02.2020 року із дотриманням вимог Закону України «Про електронну комерцію».
Підписавши договір саме такого змісту, відповідачка погодилася з його умовами та правилами надання споживчих кредитів, що фактично нівелює усі можливі доводи стосовно невідповідності умов договору вимогам законодавства без його обґрунтування доказами.
Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20).
Зазначений договір є чинними та підлягає виконанню сторонами. Факт отримання грошових коштів відповідач не спростувала.
За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Позивачем доведено перехід права вимоги за кредитним договором від 20.02.2020 року.
Таким чином, відповідачка ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за вказаними договорами перед новим кредитором ТОВ «Юніт Капітал» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором за вищевказаним договором. Однак, відповідачка не виконала взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені кредитними договорами, отримані в кредит кошти не повернула.
Отже, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки на його користь заборгованості за кредитним договором (тілом кредиту) є обґрунтованими.
Проте, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.
Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.
Відповідно до статті 251 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
Відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (постанови ВП ВС від 31.10.2018 № 202/4494/16-ц, від 28.03.2018 № 444/9519/12, від 04.07.2018 № 310/11534/13-ц).
Отже, право кредитодавця нараховувати проценти за кредитним договором обмежено встановленим договором строком кредитування, а у разі прострочення боржника після спливу строку кредитування настають правові наслідки, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України.
За умовами кредитного договору № 226790088 від 20.02.2020 року кредитні кошти надавалися позичальнику строком на 26 днів, з 20.02.2020 року до 17.03.2020 року.
Згідно графіку розрахунків, який є додатком № 1 до договору № 226790088 від 20.02.2020 року, сторони зазначили суму кредиту 6800,00 грн, проценти за користування кредитом у розмірі 2811,12 грн, що загалом становить 9611,12 грн.
Із розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачці були нараховані проценти за користування кредитом по 05.06.2020 року включно.
Суд звертає увагу, що нараховані за межами строку кредитування проценти не є процентами за користування кредитом, а згідно пункту 4.3 спірного кредитного договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні частини другої статті 625 ЦК України.
Позивач не заявляв вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих за ст. 625 ЦК України.
Таким чином, розмір нарахованих процентів з 20.02.2020 року по 17.03.2020 року мав складати 2811,12 грн (6800,00 х 26 днів х 1,59%) та які мали бути сплачені відповідачкою ОСОБА_1 .
Тому, розмір заборгованості відповідачки перед позивачем складає 9611,12 грн. (6800,00 грн + 2811,12 грн), що є боргом тілом кредиту та не сплаченими процентами. За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне.
Відповідно до п. 1 ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Судом позов задоволено у розмірі 9611,12 грн, що складає 50,96% від заявленого 18859,12 грн, тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 1234,52 грн (50,96% від 2422,40 грн).
Щодо вимог позивача в частині стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн, суд зазначає наступне.
За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.
Представником позивача на виконання вказаних вище вимог, а саме підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн, суду надано: копію договору про надання правничої допомоги № 10/03/25-02 від 10.03.2025 року, укладеного між ТОВ «Юніт Капітал» та Адвокатським бюро «Тараненко та партнери», копію додаткової угоди до договору № 9 від 10.03.2025 року, копію Акту прийому-передачі наданих послуг від 10.03.2025 року до договору про наданням правничої допомоги № 10/03/25-02 від 10.03.2025 року на суму 6000,00 грн, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.
Представник відповідачки та сама відповідачка не заявляли про необґрунтованість заявлених судових витрат.
Суд враховує, що позов було задоволено у загальному розмірі 9611,12 грн, що складає 50,96% від заявленого розміру, а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути 3057,76 грн витрат на професійну правничу допомогу, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 525, 526, 536, 549, 553 - 559, 625,626, 1046 - 1052, 1054 ЦК України, ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 133, 141, 258, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 34, офіс 333, код ЄДРПОУ 43541163) заборгованість за кредитним договором № 226790088 від 20.02.2020 року у розмірі 9611 (дев`ять тисяч шістсот одинадцять) грн 12 коп, яка складається з 6800,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 2811,12 грн – заборгованість за відсотками.
В іншій частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 34, офіс 333, код ЄДРПОУ 43541163) понесені судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 1234 (одна тисяча двісті тридцять чотири) грн 52 коп та витрати на професійну правничу допомогу у розмір 3057 (три тисячі п`ятдесят сім) грн 76 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені удень його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя      С.В.Унгурян 

Повний текст судового рішення складено 30.04.2026 року.