ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
46025, м.Тернопіль, вул.Кн.Острозького, 14а, тел.:0352520573, e-mail: inbox@te.arbitr.gov.ua

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
07 травня 2026 року м.Тернопіль	 	Справа № 921/102/26 	
Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Андрусик Н.О. 
розглянув у відкритому судовому засіданні справу
за позовом Тернопільського обласного центру зайнятості, місто Тернопіль
до відповідача Фізичної особи-підприємця Остапишина Руслана Володимировича, місто Тернопіль
про стягнення 250 000 грн 00 коп,

за участю представників:
позивача: Григорук І.А., провідний юрисконсульт відділу претензійно-позовної роботи управління правового забезпечення, довіреність №09 від 02.02.2026;
відповідача: Свірський Т.В., адвокат, ордер серії ВО №1135310 від 23.03.2026.

Зміст позовних вимог, позиція позивача.
Тернопільський обласний центр зайнятості звернувся 24.02.2026 через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Остапишина Руслана Володимировича, про стягнення 250 000,00 грн суми мікрогранту.
Позовні вимоги мотивовані наявністю підстав для стягнення з відповідача суми наданого йому мікрогранту у зв`язку з невиконанням умов надання такого мігрогранту згідно Договору про надання мікрогранту та порушення умов Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 № 738, оскільки неможливо встановити наявність обладнання, придбаного за кошти мікрогранту. Згідно з п. 21 Порядку надання мікрогрантів, будь-яка зміна місцезнаходження обладнання потребує письмового повідомлення центр зайнятості протягом 10 робочих днів, однак відповідачем не повідомлено про зміну місцезнаходження такого. Посилання відповідача щодо перебування техніки за іншою адресою (в с. Глібів Чортківського району), а пізніше - на сервісному обслуговуванні, позивач вважає безпідставними, оскільки такі не підтверджуються документально, що унеможливило здійснити перевірку наявності активів фахівцями центру зайнятості. 
Окремо позивач спростовує заперечення відповідача щодо способу комунікації з відповідачем, зазначивши, що використання месенджера Viber для оперативного інформування зумовлене зазначенням контактного номера НОМЕР_1 у заяві №775XRB. Позивач вказує, що через цей додаток погоджувався час перевірок та надсилалися запрошення для узгодження деталей моніторингу, що у сукупності з рекомендованими листами та повідомленнями, надісланими на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1, свідчить про вжиття всіх можливих заходів для належного повідомлення суб`єкта господарювання про здійснення моніторингу. Позивач вважає належними та допустимими електронні докази, а саме скріншоти листування з відповідачем, які відображають дату, час та зміст взаємодії. Позивач зауважує, що оскільки номер телефону є унікальним ідентифікатором облікового запису, а відповідач не надав жодних протилежних доказів (власних роздруківок чи скриншотів) для спростування змісту діалогів, клопотання відповідача про витребування оригіналів електронних доказів є необґрунтованим та спрямованим на затягування судового процесу. Хоча вимога про повернення коштів безпосередньо випливає з відсутності майна, позивач додатково вказує на супутні ризики: зафіксовану в інформаційних системах неповноту сплати податків та відсутність у реєстрах ПФУ даних про працевлаштованих осіб, що суперечить умовам створення робочих місць у межах грантового проєкту.

Заперечення позивача.
Відповідачем вимоги не визнаються через їх безпідставність та необґрунтованість. Відсутність обладнання за місцем реєстрації у Тернополі підприємець Остапишин Р. В. пояснив специфікою його господарської діяльності, котра передбачає використання техніки в іншому населеному пункті, а саме в селі Глібів Чортківського району Тернопільської області, що не суперечить меті мікрогранту. На момент проведення перевірки 20 серпня 2025 року десятиденний строк (встановлений Порядком № 738) для офіційного повідомлення ОЦЗ про переміщення майна не сплив, а письмові пояснення, власноруч внесені відповідачем до Акту №377 слід вважати належним та своєчасним інформуванням центр зайнятості про місцезнаходження активів. З огляду на це, повторний виїзний огляд 15 жовтня 2025 року, за результатами якого було складено Акт №485, відповідач вважає протиправним заходом, оскільки позивач на той час володів інформацією про нову адресу провадження діяльності, проте свідомо проігнорував її.
Крім того, відповідач вважає неналежною комунікацію з боку Центру зайнятості та відсутність переконливих доказів його завчасного повідомлення про дату перевірки. Надані позивачем поштові довідки про повернення листів та роздруківки з результатами пересилання відповідних поштових відправлень не містять ідентифікуючих даних отримувача чи конкретної адреси доставки, що робить їх неспроможними для підтвердження факту спроби вручення кореспонденції відповідачу. Більше того, запрошення прибути до установи на 14 жовтня 2025 року отримано відповідачем лише 17 жовтня, що об`єктивно виключало можливість його явки та конструктивної співпраці. 
Заперечуючи надані позивачем скріншоти листування із месенджера Viber як належних доказів, відповідач стверджує, що такі докази не дозволяють достовірно встановити власника номера телефону чи приналежність акаунта конкретній особі, а технічна відмітка про доставку повідомлення жодним чином не доводить факт ознайомлення саме відповідача з його змістом.
У зв`язку з цим, представник відповідача просив суд витребувати оригінали електронних доказів, обґрунтовуючи це необхідністю безпосереднього огляду судом першоджерел у додатку Viber та сервісах електронної пошти для перевірки цілісності листування та ідентифікації сторін. Відповідач вважає надані фотокопії сумнівними та такими, що не підтверджують здійснення юридично значущого зв`язку з ним як із суб`єктом господарювання.
Відповідач зазначає, що ним виконано основне зобов`язання проєкту, - створення двох робочих місць, що підтверджується наказами від 1 серпня 2024 року та вчасним повідомленням податкових органів. Питання ж повноти сплати податків, на думку відповідача, не може бути підставою для повернення всієї суми мікрогранту, оскільки чинне законодавство передбачає розрахунок різниці між сумою гранту та сплаченими внесками лише після завершення трирічного строку реалізації проєкту, який на момент подання позову не закінчився, що свідчить про передчасність вимог позивача.

Процесуальні дії у справі.
Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.02.2026 позовну заяву розподілено на розгляд судді Андрусик Н.О.
Ухвалою суду від 27 лютого 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження; учасникам справи встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті спору (відзиву, відповіді на відзив та заперечень). 
У судовому засіданні, призначеному на 23.03.2026, оголошувалася перерва до 14.04.2026.
Ухвалою від 14.04.2026 судом встановлено відповідачу строк до 31.03.2026 для подання заперечень на відповідь на відзив; задоволено клопотання адвоката відповідача про надання йому доступу до матеріалів справи в електронній формі в підсистемі «Електронний суд» ЄСІКС; розгляд справи відкладено на 05.05.2026.
Ухвалою суду від 5 травня 2026 року, занесеною до протоколу судового засідання, залишено без розгляду клопотання відповідача про поновлення строку на подання заперечень без номера від 14.04.2026 (вх.№2905) (з посиланням на ст. 118 ГПК України); у задоволенні клопотання відповідача про витребування оригіналів електронних доказів відмовлено, про що зазначено у протоколі судового сідання від 5 травня 2026 року. В судовому засіданні оголошено перерву до 07.05.2026, про що сторони повідомлені під розписку. 
Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про витребування оригіналів електронних доказів, суд враховує наступне.
Відповідно до положень частин 1, 3 та 5 статті 96 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу є однією з форм подання доказу і її подання саме по собі не робить такий доказ недопустимим. Суд може не взяти таку копію до уваги лише у разі, якщо оригінал не поданий, а суд або інший учасник справи ставить під обґрунтований сумнів відповідність копії оригіналу.
У даній справі суд вважає доводи відповідача про недостовірність скриншотів переписки у месенджері Viber та логів електронної пошти необґрунтованими, виходячи з того, що номер мобільного телефону  НОМЕР_1  та адреса електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1, за якими здійснювалася комунікація, власноруч вказані відповідачем у Заяві № 775XRB на отримання мікрогранту як реквізити для зв`язку. Подаючи заяву, відповідачем підтверджено свою обізнаність з умовами моніторингу та взято зообв"язання забезпечувати доступ до місця діяльності. Матеріали справи доводять, що відповідач раніше активно використовував даний номер телефону для взаємодії з позивачем. Зокрема, 19 серпня 2025 року через Viber сторони успішно узгодили час проведення перевірки: «Завтра орієнтовно на 11 зможу». Це підтверджує належність акаунта відповідачу та технічну справність каналу зв`язку. Надані позивачем кольорові фотокопії скриншотів від 9 жовтня 2025 року містять відповідну візуальну відмітку, що згідно з технічними особливостями додатка Viber свідчить про статус «прочитано» (отримувач відкрив чат). Аналогічно, позивачем надано докази зафіксованого процесу відправлення повідомлень на електронну пошту, яка є персоналізованим інструментом із захищеним доступом.
Відповідачем натомість не надано жодних доказів (власних роздруківок, витягів з особистого кабінету ukr.net чи акаунта Viber тощо), які б спростовували твердження позивача чи свідчили про викривлення інформації позивачем або про технічну неможливість отримання цих повідомлень.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.06.2023 у справі № 916/3027/21 та Касаційний цивільний суд у постанові від 09.01.2026 у справі № 751/4083/24 підтвердили, що скриншоти Viber є належними доказами, якщо вони дають можливість встановити авторів листування та їхній зміст. Недослідження оригіналу за наявності паперових копій та відсутності обґрунтованих сумнівів не є порушенням процесуальних норм.
У даній справі відповідачем не наведено обґрунтованих сумнівів щодо долучених паперових копій електронних доказів, такі докази дозволяють встановити осіб адресатів, відтак, у сукупності з іншими письмовими матеріалами (Актами № 377, № 485, даними ПФУ та ДПС) дані докази є належними та допустимими, а тому у задоволенні клопотання суд відмовляє.
У судовому засіданні 7 травня 2026 року представники сторін підтримали доводи та заперечення, наведені у заявах по суті спору, з посиланням на докази, долучені до справи.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.233 ГПК України, суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.
У судовому засіданні 7 травня 2026 року проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

Фактичні обставини справи.
21 червня 2022 року постановою Кабінету Міністрів України № 738 затверджено Порядок надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу (далі - Порядок), яким визначено умови, критерії, механізм надання безповоротної державної допомоги фізичним особам, суб`єктам господарювання (далі - отримувач) у формі мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу. 
Надання мікрогрантів здійснюється Мінекономіки через АТ «Ощадбанк» (далі - уповноважений банк) на підставі рішень Державного центру зайнятості, включених до подання про надання мікрогрантів (далі - подання), відповідно до договору про взаємодію між Мінекономіки, уповноваженим банком та Державним центром зайнятості (далі - договір про взаємодію) (п. 6 Порядку) на підставі заяви отримувача, котра формується ним особисто через Портал Дія після проходження ідентифікації та автентифікації з використанням інтегрованої системи електронної ідентифікації, електронного підпису (п. 9 Порядку).
19 листопада 2023 року фізична особа - підприємець Остапишин Руслан Володимирович через Єдиний державний портал електронних послуг «Дія» подав Заяву № 775XRB на отримання гранту на власну справу за фактичним місцем проведення діяльності.
У Заяві ФОП Остапишин Р.В. зазначено контактні дані (номер мобільного телефону НОМЕР_1 та адресу електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 ), адресу реєстрації та фактичного місця провадження господарської діяльності ( АДРЕСА_1 ), основний вид економічної діяльності (56.10 «Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування»), сума запитуваного гранту - 250 000 грн. 
Відповідно до долученого бізнес-плану, який є додатком до зазначеної заяви, метою отримання гранту від держави є придбання обладнання для ремонтно-будівельних робіт, а саме штукатурної станції, орієнтовною вартістю 200 000 грн, та електричного плиткоріза, орієнтовною вартістю 50 000 грн; отримання стабільного прибутку шляхом розширення діяльності та створення нових робочих місць. Підприємцем зазначено, що використання професійної штукатурної станції дозволить механізувати процес, знизити собівартість робіт, підвищити їхню якість та значно прискорити виконання замовлень порівняно з конкурентами, які використовують ручну працю; підприємець вказав про наявність значного практичного досвіду в цій сфері, зокрема за кордоном, що має забезпечити ефективне управління технологічними процесами.
Загальну вартість проекту заявником визначено у розмірі 300 000 грн, з яких 250 000 грн грантових коштів та 50 000 грн власних коштів. Грантові кошти підприємець запланував використати на придбання основного виробничого обладнання: штукатурної станції вартістю 200 000 грн; електричного плитко різа вартістю 50 000 грн.
Місце провадження діяльності та знаходження обладнання визначено м. Тернопіль, проспект Злуки, буд. 33, кв. 96.
Окрім того, подаючи заяву, підприємець підтвердив свою обізнаність з умовами надання гранту, включаючи обов`язок забезпечувати доступ до місця провадження діяльності для перевірок.
Заявником підтверджено виконання зобов`язань задля отримання грантових коштів, зокрема: підприємець зобов`язався створити два нових робочих місця; підтвердив, що не провадить діяльність на територіях підсанкційних Російській Федерації, не є банкрутом і не має заборгованості перед бюджетом.
22.12.2023 Державним центром зайнятості видано наказ № 224 «Про надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу», згідно з яким Остапишина Р.В. внесено в Додаток №1 до наказу (основна група заявників, що подали документи з 23.10.2023 по 19.11.2023) під порядковим номером 1524 (унікальний ідентифікатор заявки № 775XRB) та підтверджено право на отримання грантових коштів у розмірі 250 000 гривень для реалізації бізнес-плану в Тернопільському регіоні.
Наказ № 224 від 22.12.2023 послугував підставою для подальшого укладення договору мікрогранту.
Наказом Міністерства економіки України від 06.07.2022 №1969 затверджено форму договору про надання мікрогранту, який є договором приєднання у розумінні статті 634 Цивільного кодексу України і може бути укладений лише шляхом приєднання отримувача до всіх його умов в цілому шляхом надання АТ "Ощадбанк" (Уповноваженому банку) Заяви про приєднання до умов цього договору в порядку, передбаченому цим договором, який укладається між Державним центром зайнятості та суб`єктом господарювання, щодо якого прийнято рішення про надання мікрогранту.
01.01.2024 відповідачем подано Заяву про приєднання до Договору про надання мікрогранту, згідно з умовами якої, відповідач приєднався до умов Договору про надання мікрогранту, який оприлюднено на офіційному сайті Державного центру зайнятості в мережі інтернет, вільний доступ до якого здійснюється за адресою (доменним ім`ям): www.dcz.gov.ua.
Вказана Заява про приєднання перевірена та прийнята 01.01.2024, про що зроблена відповідна відмітка уповноваженого банку.
Підписавши заяву, підприємець підтвердив, що він ознайомлений та погоджується з усіма умовами договору, який оприлюднений на офіційному вебсайті Державного центру зайнятості (www.dcz.gov.ua). Договір вважається укладеним з моменту підписання заяви про приєднання уповноваженими представниками банку та отримувачем, тобто з 01.01.2024.
Згідно з розділом ІІ Договору про надання мікрогранту, затвердженого наказом Міністерства економіки України від 06.07.2022 № 1969, в редакції наказу Міністерства економіки України 24 травня 2023 року № 4021), до умов якого приєднався відповідач 01.01.2024 шляхом підписання та подання Заяви про приєднання (далі - Договір про надання мікрогранту в редакції, чинній на 01.01.2024), на виконання цього договору на підставі рішення ДЦЗ про надання мікрогранту, прийнятого до його укладання, отримувачу відповідно до Порядку та договорів про взаємодію надається мікрогрант у розмірі та порядку визначених умовами цього договору.
Розмір мікрогранту, який надається отримувачу відповідно до цього договору обумовлений бізнес-планом, визначається відповідно до прийнятого ДЦЗ рішення про надання мікрогранту та зазначається у Заяві про приєднання (п. 1 розділу ІІІ Договору про надання мікрогранту).
Пунктом 2 розділу ІІІ Договору про надання мікрогранту передбачено, що мікрогрант надається у безготівковій формі у національній валюті України шляхом зарахування коштів на рахунок отримувача через Уповноважений банк у строки та порядку, визначені договорами про взаємодію та Порядком. Уповноважений банк забезпечує оплату витрат отримувача на цілі, визначені у бізнес-плані відповідно до пункту 3 розділу V цього договору та передбачені бізнес-планом.
Використання коштів мікрогранту здійснюється за цільовим призначенням, яке обумовлене умовами його надання, визначається бізнес-планом та повинно відповідати цілям, визначеним у бізнес-плані відповідно до пункту 3 розділу V цього договору (п. 1 розділу ІV Договору про надання мікрогранту).
Відповідно до п. 2 та п. 3 розділу ІV Договору про надання мікрогранту, отримувач використовує кошти мікрогранту за цільовим призначенням протягом шести місяців з дати його отримання (зарахування на рахунок отримувача). Отримувач реалізує бізнес-план протягом строку, визначеного в ньому.
Для використання коштів мікрогранту та оплати ними витрат отримувача, що відповідають цільовому призначенню мікрогранту, визначеному у бізнес-плані відповідно до пункту 3 розділу V цього договору та передбаченому бізнес-планом, отримувач подає до Уповноваженого банку рахунок-фактуру (рахунок, квитанція, накладна тощо) та договір, укладений між отримувачем і постачальником (продавцем) обладнання, сировини та матеріалів тощо. На підставі документів, зазначених в абзаці першому цього пункту, Уповноважений банк забезпечує проведення операції з оплати витрат, які відповідають цільовому призначенню мікрогранту та бізнес-плану (п. 4 розділу ІV Договору про надання мікрогранту).
Пунктом 8 розділу ІV Договору про надання мікрогранту для підтвердження цільового використання мікрогранту ДЦЗ через регіональні, міські, районні, міськрайонні центри зайнятості, філії регіональних центрів зайнятості здійснює моніторинг та контроль виконання умов договору шляхом періодичних виїзних оглядів місця провадження господарської діяльності отримувача протягом трьох років з дня укладення отримувачем договору мікрогранту або до повного виконання обов`язкової умови договору, визначеної абзацом третім пункту 20 Порядку.
Для здійснення моніторингу та контролю за додержанням умов договору отримувачем центр зайнятості може залучати відповідні центральні та/або місцеві органи влади.
У разі неможливості встановлення факту цільового використання мікрогранту або встановлення факту нецільового використання мікрогранту під час моніторингу та контролю за додержанням умов договору мікрогранту, який здійснюється центром зайнятості, витрачені кошти протягом одного місяця повертаються отримувачем на спеціальний рахунок, відкритий в уповноваженому банку, для подальшого їх перерахування на рахунок, з якого здійснюється перерахування мікрогранту.
У розділі V договору визначено обов`язкові умови та допустимі витрати коштів мікрогранту. Зокрема згідно з п.1 цього розділу договору, обов`язковою умовою договору є створення протягом шести місяців з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку робочих місць залежно від розміру мікрогранту, визначеного пунктом 4 Порядку, кількість яких визначається з урахуванням бізнес-плану та рішення ДЦЗ про надання мікрогранту і зазначається в заяві про приєднання, та працевлаштування на них осіб на строк не менш як на 24 місяці.
Згідно з п. 2, 3 розділу V Договору про надання мікрогранту передбачено, що мікрогрант надається для покриття напрямів витрат, передбачених пунктом 5 Порядку.
Конкретні цілі використання коштів мікрогранту з переліку, визначеного пунктом 5 Порядку, зазначаються отримувачем в бізнес-плані. Використання коштів мікрогранту на покриття інших витрат забороняється.
Згідно з п. 2 розділу VI договору про надання мікрогранту, отримувач зобов`язується: 1) використати кошти мікрогранту для реалізації бізнес-плану на умовах, визначених Порядком та цим договором; 2) виконати обов`язкову умову, визначену Порядком; 3) не використовувати кошти мікрогранту на цілі, відмінні від тих, які визначені у бізнес-плані відповідно до пункту 3 розділу V цього договору; 4) з метою здійснення моніторингу та контролю виконання умов цього договору надавати ДЦЗ (відповідному регіональному, міському, районному, міськрайонному центру зайнятості або відповідній філії регіональних центрів зайнятості, центральним та/або місцевим органам влади (у разі їх залучення)), доступ до місця провадження господарської діяльності отримувача, а також необхідну інформацію та документи, зокрема стосовно сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та створення робочих місць, протягом трьох років з дня зарахування коштів на рахунок отримувача або до повного виконання обов`язкової умови договору, визначеної абзацом третім пункту 20 Порядку; 5) повернути до Уповноваженого банку різницю між сумою отриманого мікрогранту та фактично сплаченими відповідно до Порядку податками, зборами (обов`язковими платежами), єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невиконання обов`язкової умови; 6) повернути витрачені кошти мікрогранту протягом одного місяця до Уповноваженого банку у разі неможливості встановлення факту цільового використання або встановлення факту нецільового використання мікрогранту за результатами здійснення ДЦЗ моніторингу та контролю за додержанням умов цього договору; 7) самостійно врегульовувати правовідносини з третіми особами, в тому числі в судовому порядку, які виникатимуть в процесі використання коштів мікрогранту та реалізації бізнес-плану; 8) відповідати за виконання будь-яких інших обов`язків, покладених на нього цим договором та Порядком; 9) до виконання умов цього договору не відчужувати обладнання, придбане за кошти мікрогранту (крім випадків відчуження внаслідок звернення стягнення на нього Уповноваженим банком відповідно до договору застави); 10) повідомити ДЦЗ щодо повернення суми мікрогранту у разі невиконання обов`язкових умов.
Також отримувач зобов`язаний попередити в письмовій формі центр зайнятості за місцем укладення договору про зміну місцезнаходження та місця провадження господарської діяльності (пп. 11 п. 2 розділу VІ Договору про надання мікрогранту).
У свою чергу, ДЦЗ зобов`язується вжити заходів, необхідних для надання коштів мікрогранту у відповідності до умов цього договору та Порядку (п.3 розділу VI договору).
Згідно з умовами пункту 4 розділу VI договору ДЦЗ має право: 1) через регіональні, міські, районні, міськрайонні центри зайнятості, філії регіональних центрів зайнятості, а також із залученням відповідних центральних та/ або місцевих органів влади (у разі необхідності), здійснювати моніторинг та контроль виконання умов договору (зокрема, шляхом періодичних виїзних оглядів місця провадження господарської діяльності отримувача) протягом трьох років з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в Уповноваженому банку або до повного виконання обов`язкової умови договору, визначеної абзацом третім пункту 20 Порядку відповідно до Порядку; 2) вимагати від отримувача необхідну інформацію та документи, зокрема стосовно сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та створених робочих місць тощо; 3) вимагати повернення коштів мікрогранту та розірвати цей договір у випадках, передбачених його умовами та Порядком.
Відповідно до п.7 Розділу VII договору у разі неможливості встановлення факту цільового використання або встановлення факту нецільового використання мікрогранту за результатами здійснення ДЦЗ моніторингу та контролю за додержанням умов цього договору, витрачені кошти мікрогранту протягом одного місяця повертаються отримувачем до Уповноваженого банку.
Відповідно до п. 1 розділу XІІІ Договору про надання мікрогранту, цей Договір укладається виключно суб`єктом господарювання щодо якого ДЦЗ прийняв рішення про надання мікрогранту та який відповідно може набути прав та обов`язків отримувача, передбачених цим договором. Інформацію про суб`єктів господарювання щодо яких прийняте зазначене рішення ДЦЗ надає Уповноваженому банку. Умови цього договору доводяться ДЦЗ до відома отримувачів шляхом оприлюднення його на сайті його тексту у вигляді файлу, на який накладено кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи ДЦЗ.
Умовами п. 2 розділу XІІІ Договору про надання мікрогранту передбачено, що договір укладається шляхом приєднання отримувачем до його умов шляхом подання до Уповноваженого банку належним чином заповненої та підписаної отримувачем (його уповноваженим представником) заяви про приєднання (в трьох ідентичних примірниках), яка оформляється у письмовій формі. Договір вважається укладеним з дати проставляння Уповноваженим банком (його представником) відмітки на поданій йому отримувачем заяві про приєднання. Така відмітка проставляється Уповноваженим банком після належної ідентифікації та верифікації отримувача), а також перевірки відповідності її даних бізнес-плану та рішенню ДЦЗ про надання мікрогранту такому отримувачу. Уповноважений банк відмовляє у проставлянні зазначеної відмітки на Заяві про приєднання у випадку виявлення невідповідності вказаним документам.
Умови цього Договору можуть бути змінені в односторонньому порядку шляхом розміщення ДЦЗ нової редакції договору (у вигляді файлу, на який накладено кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи ДЦЗ) на сайті не пізніше, ніж за 7 днів до дати набрання чинності такими змінами. Отримувач зобов`язується регулярно ознайомлюватись з опублікованими на сайті новими редакціями договору. Датою ознайомлення отримувача з оприлюдненою інформацією вважається момент, з якого інформація отримала вигляд доступної для отримувача відповідно до умов цього договору (п. 3 розділу XІІІ Договору про надання мікрогранту).
Наказом Міністерства економіки України № 447 від 19.01.2023, розділ VІІ Договору про надання мікрогранту було доповнено п. 8 наступного змісту: «у разі несвоєчасного та/або неповного виконання пунктів 20 і 21 Порядку сума мікрогранту вважається заборгованістю, стягнення якої здійснюється ДЦЗ та/або регіональним центром зайнятості в судовому порядку».
Розділом ХІ Договору про надання мікрогранту передбачено, що усі спори або розбіжності, що випливають із умов цього договору або пов`язані з цим договором та його тлумаченням, дією, припиненням або його розірванням, вирішуються шляхом переговорів між Сторонами. У разі якщо Сторони не можуть дійти згоди шляхом переговорів, такі спори вирішуються у порядку, визначеному чинним законодавством України.
Договір укладено з урахуванням положень Порядку (п. 2 розділу XІV Договору про надання мікрогранту).
Обмін інформацією відбувається між Сторонами шляхом обміну електронними повідомленнями та/або засобами поштового зв`язку. Електронне повідомлення повинно бути підписне з використанням кваліфікованого електронного підпису та вважається отриманим Стороною-одержувачем в день його успішного відправлення. Кореспонденція, що направляється Сторонами (їх представниками) з використанням послуг поштового зв`язку, вважається отриманою Стороною в установленому законодавством порядку (п. 3- 5 розділу XІV Договору про надання мікрогранту).
Розділом XV Договору про надання мікрогранту визначено, що невід`ємною частиною цього договору є заява про приєднання до договору про надання мікрогранту та додаток до неї.
Надалі, до договору вносились зміни, зокрема, згідно з наказом Міністерства економіки №26810 від 28.11.2024 пункт 1 розділу V договору викладено в редакції, за якою обов`язковою умовою договору гранту є створення протягом шести місяців із дня зарахування коштів на рахунок отримувача робочих місць у значенні, наведеному в абзаці шостому пункту 19 Порядку, залежно від розміру гранту, визначеного пунктом 4 Порядку, та працевлаштування на них осіб на повну тривалість робочого дня із установленням заробітної плати таким особам у розмірі, не меншому, ніж установлений законодавством мінімальний розмір заробітної плати, на строк не менш як 72 місяці протягом 84-місячного періоду. У разі призову отримувача на військову службу під час мобілізації або укладення контракту на проходження військової служби, що підтверджується відповідними документами та заявою на ім`я керівника регіонального центру зайнятості, виконання обов`язкової умови договору гранту тимчасово зупиняється та продовжується після демобілізації отримувача.
У разі звільнення працівників, працевлаштованих відповідно до абзацу першого цього пункту, до закінчення дворічного строку з дня працевлаштування на їх робочі місця працевлаштовуються інші особи.
Перерахування грантових коштів ФОП Остапишину Р.В. здійснювалося у безготівковій формі через уповноважений банк з дотриманням визначеної процедури. 
02.02.2024 на спеціальний рахунок підприємця зараховано кошти мікрогранту в розмірі 250 000,00 грн. Операція здійснювалася через АТ «Ощадбанк» (філія - Тернопільське обласне управління), у якому підприємцем відкрито спеціальний рахунок НОМЕР_2 . Зарахування коштів здійснено з призначенням: «Зарахування коштів мікрогранту згідно Постанови КМУ №738 від 21.06.2022».
Для оплати обладнання підприємцем надано банку договір купівлі-продажу від 05.02.2024 та рахунок-фактуру від 07.02.2024, виставлені постачальником - ФОП Шефером Яковом Олександровичем та 09.02.2024 банком списано кошти з рахунку отримувача мікрогранту та перераховано їх на рахунок продавця обладнання, що підтверджується банківською випискою за період з 19.01.2024 по 19.02.2024 про рух коштів по спеціальному рахунку. За вказані кошти придбано штукатурну станцію, вартістю 200 000 грн, та електричний плиткоріз, вартістю 50 000 грн (видаткова накладна № Ш-014 від 07.02.2024).
Таким чином, фінансування відбулося шляхом безготівкового зарахування всієї суми мікрогранту на спецрахунок підприємця з подальшим цільовим перерахуванням їх постачальнику за придбане обладнання, що відповідало напрямку витрат, визначеному абз. 2 п.5 Порядку.
За умовами пункту 21 Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 №738, Державний центр зайнятості через регіональні, міські, районні, міськрайонні центри зайнятості, філії регіональних центрів зайнятості (далі - центр зайнятості) здійснює моніторинг та контроль за виконанням умов договору мікрогранту, зокрема шляхом періодичних виїзних оглядів місця провадження господарської діяльності отримувача, протягом трьох років з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку або до повного виконання обов`язкової умови договору мікрогранту, визначеної абзацом третім пункту 20 цього Порядку. 
21 серпня 2024 року Тернопільською філією Тернопільського обласного центру зайнятості надіслано підприємцю повідомлення № 14-2057/1713 про проведення перевірки, в якому філія просила забезпечити можливість проведення 23.08.2024 моніторингу та контролю виконання договору мікрогранту.
23 серпня 2024 року проведено першу виїзну перевірку за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якої складено Акт. Перевіркою встановлено, що кошти використані за цільовим призначенням, обладнання (штукатурна станція та плиткоріз) наявне за місцем діяльності, а також створено 2 робочих місця (штукатур Мороз С.М. та бухгалтер Сидій М.В.).
Головним управлінням ДПС у Тернопільській області у листі № 5007/5/19-00-24-01-07 від 24 вересня 2025 року підтверджено, що Остапишиним Р.В. подано Повідомлення про прийняття на роботу вказаних працівників (№ 9216041032 від 31.07.2024 року). Станом на 23.09.2025 року згідно з карткою платника податків у Остапишина Р.В. відсутня сплата за кодом платежу 71010000 (єдиний внесок, що нараховується роботодавцями на суми заробітної плати).
В подальшому, 18.08.2025 року Тернопільською філією Тернопільського обласного центру зайнятості надіслано підприємцю повідомлення № 16-3061/4412 про проведення чергового моніторингу, у якому філія просила забезпечити можливість проведення моніторингу та контроль за дотриманням договору мікрогранту. 19 серпня 2025 року через додаток Viber сторони узгодили час зустрічі на 11:00год. наступного дня. 
20 серпня 2025 року фахівцями Тернопільської філії Тернопільського ОЦЗ, на виконання Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 № 738 «Деякі питання надання грантів бізнесу» здійснено перевірку/огляд місця провадження господарської діяльності отримувача ФОП Остапишина Р.В., за адресою: АДРЕСА_1 , яка за даними ЄІАС (єдиної інформаційно-аналітичної системи Державної служби зайнятості) вказана як фактична, яким встановлено, що за задекларованою адресою в Тернополі обладнання не виявлено, про що складено Акт № 377. Підприємцем надано письмове пояснення в Акті, де зазначено, що майно знаходиться в с. Глібів Чортківського району через мобільність бізнесу.
24 вересня 2025 року Тернопільською філією Тернопільського обласного центру зайнятості отримано лист-відповідь органу ДПС № 5007/5/19-00-24-01-07, у якому повідомлено, що за найманих працівників податки за кодом платежу 71010000 та 71040000 не сплачувалися роботодавцем (Остапишиним Р. В.), а також розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, а також сум нарахованого єдиного внеску - не подавався.
26.08.2025 Тернопільська філія Тернопільського ОЦЗ звернулась до Гусятинського управління Чортківської філії Тернопільського обласного центру зайнятості з листом № 16-3061/1550 з проханням провести перевірку моніторинг та контроль за виконанням умов договору мікрогранту за задекларованою Остапишин Р.В. адресою, а саме на предмет наявності придбаного обладнання (штукатурна станція, електричний плиткоріз) за кошти мікрогранту згідно договору на поставку товару від 05.02.2024, рахунку-фактури № б/н від 07.02.2024, видаткової накладної №Ш-014 від 07.02.2024 за адресою: с. Глібів Чортківського району Тернопільської області та за результатами моніторингу скласти відповідний Акт перевірки.
У вересні 2025 року Гусятинським управлінням Чортківської філії Тернопільського обласного центру зайнятості з метою проведення перевірки в с. Глібів, двічі напрвлялися підприємцю листи-повідомлення про проведення моніторингу від 02.09.2025 № 17/03-2/272 та від 11.09.2025 № 17/03-2/275, котрі Гусятинським відділенням поштового зв`язку №1 повернуто не врученими адресату по причині "закінчення терміну зберігання".
06 жовтня 2025 року Гусятинським управлінням у листі №17/3-2/312 повідомлено Тернопільський обласний центр зайнятості, що під час телефонної розмови підприємцем повідомлено про відсутність обладнання в с. Глібів, оскільки таке знаходиться в сервісному центрі, адресу якого не повідомив.
09 жовтня 2025 року Тернопільською філією Тернопільського обласного центру зайнятості надіслано підприємцю запрошення №16-3061/1931, в якому філія просила відповідача з"явитися 14.10.2025 (в каб. 309 за адресою м. Тернопіль. вул. Текстильна, 1-Б) для узгодження деталей проведення перевірки та забезпечити фахівцю філії можливість провести даний моніторинг. Повідомлення надіслано 13.10.2025 рекомендованою поштовою кореспонденцією на адресу відповідача - пр. Злуки, 33 кв. 96 в м. Тернопіль (лист за штрихкодовим ідентифікатором 4600700141626 отримано відповідачем 17.10.2025, про що свідчить підпис про отримання), також лист надіслано 09.10.2025 на електронну пошту підприємця, вказану у Заяві-приєднанні (ІНФОРМАЦІЯ_3) та 09.10.2025 - в додаток на месенджер Viber за номером телефону НОМЕР_3 , вказаним відповідачем у Заяві-приєднанні.
14 жовтня 2025 року підприємець до Центру зайнятості не з`явився.
15 жовтня 2025 року працівниками Тернопільського обласного центру зайнятості - консультантом роботодавця відділу надання послуг роботодавцям Тернопільської філії Тернопільського обласного центру зайнятості Кульчицькою Оксаною Петрівною та заступником начальника відділу надання послуг роботодавцям Тернопільської філії Тернопільського обласного центру зайнятості Паньків Оксаною Олегівною з метою реалізації Порядку проведено перевірку/огляд дотримання умов договору мікрогранту шляхом виїзного огляду місця провадження господарської діяльності отримувача ФОП Остапишина Руслана Володимировича, за наслідками якої встановлено, що за місцем провадження господарської діяльності, задекларованим в заяві отримувача мікрогранту, а саме: АДРЕСА_1 , суб`єкт господарювання не знаходиться, про що складено Акт №485/0.
Цього ж дня, 15 жовтня 2025 року працівниками Обласного центру зайнятості складено Акт № 485 перевірки/огляду дотримання умов договору мікрогранту/гранту, яким зафіксовано результати здійсненого виїзного огляду господарської діяльності отримувача мікрогранту ФОП Остапишина Руслана Володимировича. За змістом Акту перевіркою встановлено, що за місцем, задекларованим в заяві на отримання мікрогранту, як місце здійснення господарської діяльності, суб`єкт господарювання не знаходиться, про що складено відповідний Акт №485/0; кошти мікрогранту використано за цільовим призначенням; за задекларованою в заяві адресою проведення діяльності придбане обладнання відсутнє; згідно з наданими отримувачем копіями наказів, ним працевлаштовано 2 особи (Мороз С.М. та Сидій М.В. з 01.08.2024), однак за даними інформаційного обміну з реєстрами (ДПС та ПФУ) інформація про створення робочих місць протягом шести місяців відсутня; податки сплачуються не в повному обсязі (у Довідці про сплату податків (сформована станом на 22.10.2025 та 20.08.2025) 2024- 2025 роки у графі «кількість найманих працівників за звітний період» вказано « 0»). У зв`язку з відсутністю грантоотримувача за задекларованою адресою та відсутністю зв`язку з грантоотримувачем перевірку наявності придбаного обладнання здійснити не вдалося. 
Під час виїзних оглядів у 2025 році за задекларованою адресою ( АДРЕСА_1 ) не виявлено підприємця, ні найманих працівників, що унеможливило підтвердження їх фактичної роботи у підприємця як роботодавця.
Таким чином, наявними у справі матеріалами підтверджується, що підприємець не лише перемістив майно без відома центру зайнятості, а й ухилився від надання доступу для його огляду.
Оскільки придбане за кошти держави обладнання (штукатурна станція та електричний плиткоріз), яке не підлягає відчуженню відповідно до абз.2 п.5 Порядку, відсутнє за задекларованим місцем провадження діяльності, відповідно до абз. 2 п. 5 та абз. 4, 5 п. 21 Порядку, 22 жовтня 2025 року директором Тернопільського обласного центру зайнятості видано наказ № 215 «Д» «Про повернення коштів ФОП Остапишин Р.В.», згідно з яким зобов`язано ФОП Остапишина Руслана Володимировича повернути кошти в сумі 250000,00 грн. 
24 жовтня 2025 року підприємцю надіслано претензію № 11-2/2712 з вимогою в місячний термін повернути кошти в розмірі 250 000грн на банківський рахунок АТ «Ощадбанк», зазначений у цьому листі, котру разом з наказом № 215 «Д» від 22 жовтня 2025 року, згідно з даними трекінгу відстеження сайту АТ «Укрпошта» (штриховий ідентифікатор 4600700136568), отримано відповідачем 28 жовтня 2025 року.
Матеріали справи не містять доказів оскарження відповідачем наказу № 215 «Д» від 22 жовтня 2025 року.
02.12.2025 Тернопільський ОЦЗ повторно звернувся до ФОП Остапишин Р.В. з листом № 11-2/3061 про повернення мікрогранту у сумі 250 000,00 грн, у зв`язку з відсутністю обладнання, придбаного отримувачем за кошти мікрогранту.
Проте, оскільки вимоги позивача, як вбачається з матеріалів справи, залишені відповідачем без відповіді, кошти мікрогранту у розмірі 250 000,00 грн в добровільному порядку повернуті відповідачем не було, позивач звернувся з позовом до суду. 

Мотиви та норми закону, з яких суд виходить, ухвалюючи рішення. 
Тернопільський обласний центр зайнятості є органом Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, що діє від імені Фонду відповідно до Законів України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", Закону України «Про зайнятість населення».
Спірні правовідносини між сторонами врегульовані Законом України "Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні" та Порядком надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 № 738.
Закон України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні» від 22.03.2021 № 4618-VI (далі Закон № 4618-VI) визначає правові та економічні засади державної політики у сфері підтримки та розвитку малого і середнього підприємництва.
Відповідно до частини першої ст. 12 Закону № 4618-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), державна підтримка надається суб`єктам малого і середнього підприємництва, які відповідають критеріям, встановленим частиною третьою статті 55 Господарського кодексу України.
Державна підтримка передбачає формування програм, в яких визначається механізм цієї підтримки. Програми державної підтримки розробляються та впроваджуються спеціально уповноваженим органом у сфері розвитку малого і середнього підприємництва із залученням інших центральних органів виконавчої влади та громадських організацій, що представляють інтереси суб`єктів малого і середнього підприємництва. Державні програми підтримки затверджуються Кабінетом Міністрів України в установленому законом порядку (частина друга ст. 12 Закону № 4618-VI).
Частиною першою ст. 16 Закону № 4618-VI передбачено, що надання фінансової державної підтримки здійснюється спеціально уповноваженим органом у сфері розвитку малого і середнього підприємництва, іншими органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, Українським фондом підтримки підприємництва та іншими загальнодержавними фондами, регіональними та місцевими фондами підтримки підприємництва. Фінансова державна підтримка надається за рахунок державного та місцевих бюджетів.
Основними видами фінансової державної підтримки є, зокрема: 3) надання гарантії та поруки за кредитами суб`єктів малого і середнього підприємництва; 4) надання кредитів, у тому числі мікрокредитів, для започаткування і ведення власної справи; 6) компенсація видатків на розвиток кооперації між суб`єктами малого і середнього підприємництва та великими підприємствами; 8) інші види не забороненої законодавством фінансової державної підтримки. Порядок використання коштів державного бюджету для фінансової державної підтримки суб`єктів малого і середнього підприємництва затверджується відповідно до вимог бюджетного законодавства (частини друга та третя ст. 16 Закону № 4618-VI).
Відповідно до статей 12 і 16 Закону України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні» постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 № 738 затверджено Порядок надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу (далі - Порядок № 738).
Згідно з п. 1 Порядку № 738 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 1194 від 14.11.2023, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Порядок визначає умови, критерії, механізм надання безповоротної державної допомоги фізичним особам, суб`єктам господарювання (далі - отримувач) у формі мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу (далі - мікрогрант).
Головним розпорядником бюджетних коштів є Мінекономіки. Розпорядником коштів Фонду є Державний центр зайнятості. (п. 2 Порядку № 738).
Умовами п. 4 Порядку № 738 передбачено, що розмір мікрогранту, який надається одному отримувачу, визначається відповідно до його запиту та не перевищує: 250 000 гривень у випадку зобов`язання отримувача створити не менше двох робочих місць після отримання мікрогранту та прийняття на них працівників на умовах, визначених цим Порядком..
Надання мікрогрантів здійснюється Мінекономіки через АТ «Ощадбанк» (далі - уповноважений банк) на підставі рішень Державного центру зайнятості, включених до подання про надання мікрогрантів (далі - подання), відповідно до договору про взаємодію між Мінекономіки, уповноваженим банком та Державним центром зайнятості (далі - договір про взаємодію 1) (п. 6 Порядку № 738).
Відповідно до п. 8 Порядку № 738, заяву на отримання мікрогранту (далі - заява) подають отримувачі, зокрема: фізичні особи - підприємці - громадяни України; отримувачем може бути фізична особа, яка має намір розпочати підприємницьку діяльність і бере на себе зобов`язання зареєструватися фізичною особою - підприємцем або створити юридичну особу протягом 20 робочих днів з дня отримання позитивного рішення про надання мікрогранту.
Пунктом 9 Порядку № 738 передбачено, що заява формується отримувачем особисто або у відділенні уповноваженого банку засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) після проходження ним ідентифікації та автентифікації з використанням інтегрованої системи електронної ідентифікації, електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, та/або інших засобів ідентифікації, які дають змогу однозначно встановлювати особу отримувача. Заява формується засобами Порталу Дія у довільній формі, придатній для сприйняття її змісту, відповідно до відомостей, визначених пунктами 10 і 11 цього Порядку. Формування заяви закінчується накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.
Остапишин Руслан Володимирович звернувся 19.11.2023 через Єдиний державний вебпортал електронних послуг «Дія» з заявою № 775XRB на отримання гранту на власну справу у розмірі 250 000,00 грн згідно долученого до заяви бізнес-плану за фактичним місцем провадження діяльності: АДРЕСА_1 , з метою закупівлі необхідного обладнання для ведення господарської діяльності, зокрема: придбання основного виробничого обладнання: штукатурної станції вартістю 200 000 грн; електричного плиткоріза вартістю 50 000 грн.
22.12.2023 Державним центром зайнятості прийнято рішення про надання відповідачу мікрогранту на розвиток власного бізнесу в сумі 250 000,00 грн, що затверджено наказом № 224 «Про надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу» (порядковий номер 1524 Додатку до наказу унікальний ідентифікатор заявки № 775XRB).
01.01.2024 відповідачем подано Заяву про приєднання до Договору про надання мікрогранту, згідно з умовами якої, відповідач приєднався до умов Договору про надання мікрогранту, який оприлюднено на офіційному сайті Державного центру зайнятості в мережі інтернет, вільний доступ до якого здійснюється за адресою (доменним ім`ям): www.dcz.gov.ua.
Вказана Заява про приєднання перевірена та прийнята 1.01.2024, про що зроблена відповідна відмітка уповноваженого банку. 
Згідно з виписки AT «Ощадбанк» від 19.02.2024, на рахунок відповідача 02.02.2024 зараховано кошти мікрогранту у розмірі 250 000,00 грн, які 09.02.2024 перераховані ФОП Шефер Я.О. за обладнання (штукатурну станцію та плиткоріз) зг. рах. без номеру від 0702.2024 та договору від 05.02.2024.
Отже, приєднавшись 01.01.2024 до умов договору про надання мікрогранту, ФОП Остапишин Р.В. зобов`язався виконувати його умови та керуватись Порядком надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 № 738 в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 1194 від 14.11.2023 (чинній на момент укладення договору).
Пунктом 7 розділу ІV Договору про надання мікрогранту передбачено, що для підтвердження цільового використання мікрогранту ДЦЗ через регіональні, міські, районні, міські районні центри зайнятості, філії регіональних центрів зайнятості, а також із залученням відповідних центральних та/або місцевих органів влади (у разі необхідності), здійснює моніторинг та контроль виконання умов договору відповідно до Порядку. 
Згідно з розділом XІІІ договору умови цього договору можуть бути змінені в односторонньому порядку шляхом розміщення ДЦЗ нової редакції договору (у вигляді файлу, на який накладено кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи ДЦЗ) на сайті не пізніше, ніж за 7 днів до дати набрання чинності такими змінами.
Отримувач зобов`язався регулярно ознайомлюватись з опублікованими на сайті новими редакціями договору. Датою ознайомлення отримувача з оприлюдненою інформацією вважається момент, з якого інформація отримала вигляд доступної для отримувача відповідно до умов цього договору.
Відповідно до п.п. 11, п. 2, розділу 6 договору відповідач зобов`язаний попередити в письмовій формі центр зайнятості за місцем укладення договору про зміну місцезнаходження та місця провадження господарської діяльності.
Обов`язок попередити у письмовій формі центр зайнятості за місцем укладення договору про зміну місцезнаходження та місця провадження господарської діяльності передбачений і в редакції договору, чинній станом на день проведення перевірки Тернопільським обласним центром зайнятості і станом на момент прийняття наказу Тернопільським обласним центром зайнятості про повернення коштів, й станом на день розгляду справи.
Відповідно Акту № 485 від 15.10.2025 перевірки/огляду дотримання умов договору мікрогранту/гранту за місцем, задекларованим у заяві (м. Тернопіль, просп. Злуки, буд. 33, прим. 96) суб`єкт господарювання не знаходиться; за вказаною адресою проведено огляд і встановлено, що придбане обладнання (штукатурна станція та електричний плиткоріз) відсутнє; у висновку акта зазначено, що через відсутність грантоотримувача та зв`язку з ним перевірку наявності придбаного обладнання здійснити неможливо. Актом № 485/0 підтверджується відсутність отримувача мікрогранту - ФОП Остапишина Р.В. за місцем зареєстрованого та повідомленого у заяві-приєднання провадження господарської діяльності.
Таким чином, позивачем документально підтверджено, що за місцем провадження господарської діяльності, задекларованим в заяві на отримання мікрогранту, відповідач не знаходиться, обладнання, придбане за кошти мікрогранту, за адресою, вказаною в заяві на отримання мікрогранту, відсутнє. 
На запит Тернопільської філії Тернопільського ОЦЗ від 09.10.2025 про узгодження подальших деталей щодо проведення моніторингу виконання умов договору мікрогранту та забезпечення можливості проведення фахівцем центру зайнятості моніторингу ФОП Остапишин Р.В. жодної відповіді не надав. До філії центру зайнятості не з"явився, доказів повідомлення в письмовій формі про зміну місцезнаходження та місця провадження господарської діяльності та переміщення обладнання, придбаного за кошти мікрогранту, відповідач суду та ТФ Тернопільського ОЦЗ не подав, протилежного матеріали справи не містять.
Слід зазначити, що відповідач має обов`язок відповідати за виконання будь-яких інших обов`язків, покладених на нього договором та Порядком; до виконання умов Договору не відчужувати обладнання, придбане за кошти мікрогранту (крім випадків відчуження внаслідок звернення стягнення на нього Уповноваженим банком відповідно до договору застави).
В силу норм ст.ст. 629, 634 ЦК України договір є обов`язковим до виконання.
Згідно абз. 4 ст. 21 Порядку (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 1053 від 26.08.2025, чинній на момент прийняття рішення про повернення коштів мікрогранту), у разі встановлення під час моніторингу та контролю за додержанням умов договору мікрогранту факту відсутності меблів, обладнання, транспортних засобів, придбаних отримувачем за кошти мікрогранту, які не підлягають відчуженню відповідно до абзацу другого пункту 5 цього Порядку, отримувач повертає вартість таких меблів, обладнання, транспортних засобів. Рішення про повернення мікрогранту приймаються регіональними центрами зайнятості. Неповернуті отримувачем кошти стягуються з нього відповідно до вимог законодавства.
Суд враховує, що сам по собі факт неотримання відповідачем кореспонденції, яку позивач надсилав на адреси відповідача, не може вважатися причиною ненастання строку виконання зобов`язання, оскільки відповідачем не доведено, що неотримання, зокрема вимог про повернення коштів мікрогранту, викликане об`єктивними причинами, а не суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.
Проте, відповідачем не було повернуто кошти мікрогранту у розмірі 250 000,00 грн; докази протилежного в матеріалах справи відсутні.
Положеннями пп. 4 п. 2 Розділу VI Договору передбачено, що отримувач зобов`язується з метою здійснення моніторингу та контролю виконання умов цього договору надавати відповідній філії регіонального центру зайнятості доступ до місця провадження господарської діяльності отримувача відповідно до вимог Порядку, а також необхідну інформацію та документи.
Підпунктом 11 п. 2 Розділу VI Договору (у редакції наказу Міністерства економіки України від 24.05.2023 № 4021) встановлено, що отримувач зобов`язується попередити в письмовій формі центр зайнятості за місцем укладення договору про зміну місцезнаходження та місця провадження господарської діяльності.
Також, пп. 9 п. 2 Розділу VI Договору передбачено, що отримувач зобов`язується до виконання умов цього договору не відчужувати обладнання, придбане за кошти мікрогранту (крім випадків відчуження внаслідок звернення стягнення на нього Уповноваженим банком відповідно до договору застави).
В той же час, наявними в справі актами перевірок зафіксована відсутність обладнання, придбаного відповідачем за кошти мікрогранту, що свідчить про порушення відповідачем вимог Договору та Порядку №738, не виконання відповідачем пп. 4 п. 2 Розділу VI Договору щодо обов`язку отримувача з метою здійснення моніторингу та контролю виконання умов цього договору надавати центру зайнятості доступ до місця провадження господарської діяльності та вимог пп. 9 п. 2 Розділу VI Договору щодо зобов`язання отримувача до виконання умов цього договору не відчужувати обладнання, придбане за кошти мікрогранту.
Також відповідачем не виконано вимоги абз. 4 п. 21 Порядку № 738 щодо повернення вартості обладнання, закупленого за кошти мікрогранту.
Отже, позовні вимоги позивача про стягнення коштів мікрогранту у розмірі 250 000грн є обґрунтованими, документально підтвердженими, не спростованими відповідачем у встановленому законом порядку, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, наведеного учасниками справи.
Стосовно заперечень відповідача щодо неприйнятності електронних доказів (скриншотів листування позивача з відповідачем у мессенджері Viber) суд зазначає таке.
Доводи відповідача про те, що скриншоти не дозволяють встановити власника номера телефону, на який відправлялися повідомлення Центром зайнятості, суд вважає неспроможними, оскільки номер мобільного телефону  НОМЕР_1  особисто вказаний Остапишиним Р.В. у Заяві № 775XRB на отримання гранту як контактний номер для зв`язку. Мобільний додаток Viber прив`язується безпосередньо до номера телефону, який слугує унікальним ідентифікатором облікового запису особи. На наданих позивачем скриншотах відображено інтерфейс месенджера з фотографією відповідача та історією листування, що відповідає суті справи.
Заперечення відповідача про те, що відмітка про доставку у виді двох галочок не доводить факт прочитання повідомлення саме Остапишиним Р.В., спростовується технічними особливостями месенджера. Так, позивачем надано кольорові фотокопії скриншотів, на яких біля повідомлень від 09.10.2025 відображені дві відмітки фіолетового кольору. Згідно з технічними протоколами Viber, це означає, що повідомлення не лише доставлено, а й прочитано абонентом (отримувач відкрив чат), - відповідачем у справі.
У листуванні зокрема від 19.08.2025 відповідач відповідав на повідомлення у Viber за вказаним номером, узгоджуючи час перевірки та надаючи відповідь «завтра орієнтовно на 11», що підтверджує його активне використання цього каналу зв`язку для комунікації з центром зайнятості.
Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, наведених у постанові від 21 червня 2023 року у справі № 916/3027/21, електронний доказ - це будь-яка інформація в цифровій формі, що має значення для справи. Повідомлення в месенджерах є саме електронним доказом, а не обов`язково «електронним документом» з КЕП.
У постанові від 30.04.2025 у справі №357/7533/22 Верховний Суд наголосив, що подання електронного доказу в паперовій копії не робить його недопустимим, якщо немає обґрунтованих сумнівів у відповідності копії оригіналу.
Отже, суд може не взяти такі докази до уваги лише у разі обґрунтованих сумнівів у їхній відповідності оригіналу, проте відповідач не надав жодних зустрічних доказів (власних скриншотів), які б спростовували зміст діалогів.
У постанові від 09.01.2026 у справі № 751/4083/24 Верховний Суд підтвердив, що скриншоти Viber є належними доказами, якщо номер телефону збігається з указаним у матеріалах справи, а зміст повідомлень стосується предмета спору.
Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.
Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).
Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц.
Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.
Утім відповідачем протилежних доказів на обґрунтування неотримання ним повідомлень на Viber чи електронну пошту про проведення моніторингу, чи доказів наявності обладнання за зареєстрованою чи іншою, повідомленою адресою, не надано взагалі, а лише ставляться під сумнів копії доказів, наданих позивачем.
Переписка у месенджері Viber не є єдиним доказом, а є одним з поміж інших доказів, котрі в сукупності підтверджують як отримання листів-повідомлень відповідачем, так і факт порушення ним договору мікрогранту. 
Так, в Акті № 377 від 20.08.2025 відповідачем власноруч підтверджено відсутність обладнання за задекларованою адресою, зіславшись на його знаходження в с. Глібів. Утім встановити чи дана інформація відповідає дійсності працівникам центру не вдалося, оскільки кореспонденцію (листи-повідомлення про проведення моніторингу) відповідачем не отримано і така повернута без вручення по закінченню терміну зберігання. Актами моніторингу № 485 та № 485/0 зафіксовано відсутність підприємця та обладнання в Тернополі за адресою: пр.Злуки, будинок 33, квартира 96, станом на 15.10.2025. Дані реєстрів (ДПС та ПФУ) підтверджують відсутність реального працевлаштування осіб та несплату податків у повному обсязі, що свідчить про загальне невиконання бізнес-плану та порушення обов`язкових умов, визначених Порядком.
Рекомендовані листи (трек-номери 4820103264059, 4820103257575) повернуто відділенням поштового зв`язку не врученими відповідачу через неявку відповідача на поштове відділення, що в поєднанні з Viber-повідомленнями, доводить ухилення підприємця від моніторингу.
Оскільки відповідачем не надано доказів підробки переписки або втрату телефону, зміну контактного номеру, використання його номера телефону іншими особами, тощо, скріншоти Viber є цілком достатніми та більш вірогідними в сукупності з Актами перевірок, які підтверджують порушення відповідачем умов договору надання мікрогранту.
Окрім того, суд зазначає про можливість у даному випадку використання доказів направлення електронних листів на електронну пошту відповідача (ІНФОРМАЦІЯ_1), яку власноруч вказано Остапишиним Р.В. у Заяві № 775XRB на отримання гранту як офіційний реквізит для комунікації.
Суд зауважує, що електронна адреса на сервісі ukr.net фактично є особистим електронним кабінетом, доступ до якого захищений паролем, відомим лише користувачу. Якщо суб`єкт господарювання вказує адресу в офіційних документах, він несе ризик її несвоєчасного перегляду.
Копії доказів, наданих позивачем, підтверджують направлення відповідачу повідомлень від 18.08.2025 та 09.10.2025.
Оскільки використання електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 ініціювано саме відповідачем для зв`язку, а позивачем надано документальне підтвердження процесу відправлення повідомлень на цю адресу, такі докази є належними та допустимими в розумінні ст.79 ПГК України та відповідають способу обміну інформацією між сторонами, визначеній у п.п. 3-5 розділу ХІV договору про надання мікрогранту. 
Щодо інших тверджень відповідача суд зазначає таке. 
Доводи відповідача про відсутність обладнання за задекларованою адресою (м. Тернопіль, просп. Злуки, буд. 33, кв. 96) через специфіку роботи і його використанням у с. Глібів суд оцінює критично, оскільки згідно з умовами договору приєднання (п. 2 розд. VI) та Порядку № 738 (п. 21), отримувач зобов`язаний письмово повідомити центр зайнятості про зміну місця провадження діяльності та переміщення обладнання протягом 10 робочих днів. Позивачем доведено факт відсутності будь-яких офіційних повідомлень про переміщення обладнання до 20.08.2025 (дати виявлення порушення). Також відповідачем повідомлено у телефонній розмові Гусятинське управління Тернопільського центру зайнятості, що обладнання в с.Глібів відсутнє і начебто перебуває в сервісному центрі, адресу якого не повідомлено, що свідчить не про мобільність обладнання, а про приховування обставин його відсутності.
Стосовно посилань на те, що власноручні пояснення в Акті № 377 від 20.08.2025 є належним та достатнім підтвердженням виконання обов`язку відповідача про інформування місцезнаходження обладнання, то як обґрунтовано зазначено позивачем, попередження та пояснення є різними правовими інструментами. Попередження має бути превентивним (до моменту перевірки), тоді як пояснення в акті надано вже після фіксації факту відсутності майна за адресою. До того ж, й після надання цих пояснень відповідачем не забезпечено доступу до обладнання за зміненою адресою, ігноруючи поштові повідомлення від 02.09.2025 та 11.09.2025, які повернуті без вручення через закінчення терміну зберігання.
Щодо тверджень про створення двох робочих місць відповідно умов Порядку, що вбачається з наказів від 01.08.2024, то варто зауважити, що формальне видання наказів не тотожне реальному працевлаштуванню. Натомість дані інформаційного обміну з ДПС та ПФУ за 2024-2025 роки (Довідка про сплату податків) вказують на те, що у графі "кількість найманих працівників" стабільно значиться "0". Листом Головного управління ДПС у Тернопільській області № 5007/5/19-00-24-01-07 від 24 вересня 2025 року підтверджується, що за вказаних осіб не сплачувався єдиний внесок (код 71010000) та податок з фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування (код 71040000), а також не подавалася податкова звітність, а саме розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, сум нарахованого єдиного внеску, що свідчить про формальний характер працевлаштування. Під час виїзних перевірок, зокрема 15.10.2025, за місцем діяльності не виявлено ані працівників, ані відповідача.
Доводи відповідача про те, що питання повноти сплати податків може розглядатися лише після завершення 3-річного строку реалізації проекту, спростовуються тим, що вимога про повернення 250 000 грн ґрунтується не на остаточному розрахунку різниці податків, а на порушенні умов щодо збереження обладнання та надання доступу для проведення моніторингу (п. 21 Порядку № 738). 
Щодо інших аргументів відповідача, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників даної справи позиція суду ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі судом надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному розумінні, а зроблені в процесі розгляду даного господарського спору заяви не спростовують обставин, встановлених на підставі наявних у справі доказів.

Висновки господарського суду. 
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оскільки матеріалами справи підтверджено порушення відповідачем зобов`язань за договором про надання мікрогрантів, не дотримання умов Порядку, не повідомлення позивача у письмовій формі про зміну місцезнаходження та місця провадження господарської діяльності й переміщення обладнання, придбаного за кошти мікрогранту, які не підлягають відчуженню протягом трьох років відповідно до абзацу другого пункту 5 Порядку, про його відсутність за адресою, вказаною у заяві на отримання мікрогранту; у відповідача як отримувача коштів мікрогранту, виник обов`язок повернути вартість обладнання, придбаного за кошти мікрогранту, а тому підлягає до задоволення вимога Тернопільського обласного центру зайнятості про стягнення із фізичної особи-підприємця Остапишина Руслана Володимировича коштів в сумі 250 000грн 00 коп.

Розподіл судового збору.
У зв`язку із задоволенням позову, згідно з ст.129 ГПК України, судові витрати у вигляді судового збору покладаються на відповідача у справі. 

Керуючись ст.2, 4, 46, 73, 80, 86, 96, 123, 129, 219, 220, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України господарський суд
ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Остапишина Руслана Володимировича ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) на користь Тернопільського обласного центру зайнятості (вулиця Текстильна, будинок 1 Б, місто Тернопіль, ідентифікаційний код 05392691) 250 000грн 00 коп. використаних коштів мікрогранту, які перерахувати на рахунок НОМЕР_5 , відкритий в АТ «Ощадбанк», код 00032129 та 2 662грн 40коп. в повернення сплаченого судового збору. 
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст.256 ГПК України). 
Повне рішення складено 12.05.2026.

Суддя Н.О. Андрусик