ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

22 червня 2026 року	Справа №160/10078/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі адміністративну справу №160/10078/26 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, код ЄДРПОУ: 21910427) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
20 квітня 2026 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 (далі – позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі – відповідач), що надійшла в підсистемі «Електронний Суд», в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що викладено у листі від 04.02.2026 року №11607-1055/С-01/8-0400/26, про відмову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , здійснити перекласифікацію періоду її роботи з 27.08.1986 року по 14.02.2002 року як педагогічний стаж, тобто спеціальний стаж;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області внести виправлення до відомостей Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , шляхом визначення період її роботи з 27.08.1986 року по 14.02.2002 року як педагогічний, тобто спеціальний стаж.
Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність незарахування відповідачем до спеціального стажу позивача періоду роботи в дитячому садочку при колгоспі. Зазначає, що цей садочок перебував в управлінні відділу освіти районної державної адміністрації, при цьому позивач працювала вихователем дитячого садочка. 
Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - №160/10078/26 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/10078/26, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 червня 2026 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про кваліфікацію неподання відповідачем відзиву як визнання позову у справі №160/10078/26 відмовлено.
11 червня 2026 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив, який надійшов від відповідача в підсистемі «Електронний Суд». Відповідач проти позову заперечує в повному обсязі. Зазначає, що згідно листа від 04.02.2026 № 11607-1055/С-01/8-0400/26 з огляду на період роботи з 27.08.1986 по 14.02.2002 на посаді вихователя дитячого садка колгоспу “Перше травня”, КДСГП “Вікторія” та СК “Вікторія” неможливо зарахувати до страхового стажу, що дає право на виплату грошової допомоги згідно з пунктом 7.1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі – Закон №1058-IV).
11 червня 2026 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відповідь на відзив, яка надійшла від представника позивача в підсистемі «Електронний Суд». Позивач повторює доводи позовної заяви. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 червня 2026 року продовжено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області строк для подання відзиву у справі до дати його фактичного подання, прийнято відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у справі №160/10078/26.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
В трудовій книжці колгоспника від 27.08.1986 року НОМЕР_2 містяться наступні записи:
1) 27.08.1986 року – прийнята в члени колгоспу і на роботу на посаду вихователя дитячого саду;
2-4) записи про перейменування;
5) 14.02.2002 року – звільнена з членів СК «Вікторія» за власним бажанням. 
Згідно довідки Сектору освіти, сім`ї, молоді та спорту Магдалинівської районної державної адміністрації від 22.06.2020 року №01-13/385 дитячий садок колгоспу ім. Жданова, що переіменовувався пізніше на к-п «Перше травня» (1989 р.), КДСГП «Вікторія» (1993 р.), СК «Вікторія» (2000 р.) Магдалинівського району у період 1986-2002 р.р. та Ковпаківський дошкільний навчальний заклад з 2004 р. по 2019 р. дійсно являлися дошкільними навчальними закладами, контроль за діяльністю яких здійснював відділ освіти Магдалинівської РДА. З 2019 року заклад передано в оперативне керівництво відділу освіти Личківської ОТГ. 
Згідно форми РС-право позивача у позивача відсутній стаж, який обліковувався б як стаж за п. 7.1 розділу XV Закон №1058-IV.
Листом відповідача від 04.02.2026 року №11607-1055/С-01/8-400/26 позивачу повідомлено, що період роботи з 27.08.1986 року по 14.02.2002 року на посаді вихователя дитячого садка колгоспу не можливо зарахувати до страхового стажу, що дає право на виплату грошової допомоги згідно п. 7.1 розділу XV Закон №1058-IV.
Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернулась до суду з цією позовною заявою. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1191 (далі – Порядок №1191). 
Згідно п. 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" 1788-12 (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 3, ст. 10), що передбачені:
- переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. N 909 909-93-п "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" (ЗП України, 1994 р., N 4, ст. 70; Офіційний вісник України, 2002 р., N 39, ст. 1820; 2004 р., N 46, ст. 3052);
- переліком посад артистів театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів, які мають право на пенсію за вислугу років незалежно від віку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. N 583 583-92-п "Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення" (ЗП України, 1992 р., N 11, ст. 271).
Відповідно до п. 4 Порядку №1191 страховий стаж, передбачений пунктами 2 і 3 цього Порядку, враховується в календарному обчисленні. При цьому допускається підсумовування страхового стажу за періоди роботи, які дають право на призначення пенсії відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Пунктом 5 Порядку №1191 встановлено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 1058-15 та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону 1058-15, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" 1788-12, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
Згідно п. 7 Порядку №1191 виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.
Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1999 року №909 (далі – Перелік №909).
В переліку №909 наявна позиція: дошкільні навчальні заклади: зокрема, вихователі.
Застосовуючи вищевказані нормативні положення до обставин даної справи, суд зазначає наступне. 
Основною умовою, з якою законодавець пов`язує наявність права на грошову допомогу, є факт роботи у відповідних закладах та на відповідних посадах, визначених статтею 55 Закону №1788-XII, саме в день досягнення пенсійного віку. 
Для отримання визначеної пунктом 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV грошової допомоги при виході на пенсію по Закону №1058-IV особа має дотриматись таких вимог:
- станом день досягнення пенсійного віку працювати в установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону №1788-XII;
- пенсія має призначатися особі вперше (тобто особи, які отримували пенсію раніше і з будь-яких причин перестали отримувати її право на зазначену грошову допомогу втратили);
- станом на день звернення за призначенням пенсії особа повинна мати страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.06.2022 року у справі № 200/854/19-а.
Суд звертає увагу на те, що позивач просила зобов`язати відповідача зарахувати спірний стаж як спеціальний стаж, уточнюючи в підставах позову про необхідність такого стажу для цілей отримання виплати згідно п. 7.1 розділу XV Закон №1058-IV.
Вказана норма права побудована за принципом формулювання ознаки та бланкетного врегулювання: 
1) особа працювала «в закладах та установах державної або комунальної форми власності»;
2) на посадах, які вказані в Порядку №1191. 
Оскільки посада вихователя вказана в Переліку №909, до якого відсилає Порядок №1191, позивач відповідає критерію №2 (вимоги до займаної посади). 
Водночас, необхідним є відповідність обом критеріям одночасно, тобто – робота на таких посадах саме в закладах та установах державної або комунальної форми власності.
Позивач в позовній заяві фактично посилалася виключно на примітку №2 до Переліку №909, однак не врахувала, що право на спірну виплату пов`язано не з роботою «на посаді згідно Переліку №909», а з двома окремими, самостійними умовами: робота в закладах/установах визначеної на рівні закону форми власності та (додатково, друга умова) на визначених посадах. 
Перелік №909 є нормативно-правовим актом, до якого відсилає Порядок №1191 для спрощення врегулювання спірних правовідносин (не викладаючи один і той самий перелік двічі, не вносячи в подальшому зміни в два нормативно-правових акти). Відповідно, примітка №2 до Переліку №909 має самостійне значення для цілей самого Переліку №909, однак позивач не вимагала і не порушувала питання про зарахування її стажу до вислуги років. Позивач порушує питання про право на виплату згідно п. 7.1 розділу XV Закон №1058-IV, для якої наявність посади в Переліку №909 є лише однією з умов, поруч з якою передбачено умову в самому п. 7.1 розділу XV Закон №1058-IV (та Порядку №1191, який також у п. 2 згадує форму власності закладів/установ). 
Отже, доводи позивача щодо примітки №2 до Переліку №909 судом відхиляються. 
Водночас, право особи визначається згідно об`єктивної відповідності або невідповідності умовам набуття такого права, а не лише доводам особи. 
Відповідно до статей 16, 18 Закону Української PCP «Про народну освіту» від 28 червня 1974 року, що діяв на час роботи позивача у вказаний період, з метою створення найсприятливіших умов для виховання дітей дошкільного віку і подання необхідної допомоги сім`ї створюються дитячі ясла, дитячі садки, дитячі ясла-садки загального і спеціального призначення та інші дитячі дошкільні заклади. Влаштування дітей у дитячі дошкільні заклади провадиться за бажанням батьків або осіб, які їх замінюють.
Дитячі дошкільні заклади організовувались виконавчими комітетами районних, міських, селищних і сільських Рад народних депутатів, а також з їх дозволу державними підприємствами, установами та організаціями, колгоспами, іншими кооперативними та іншими громадськими організаціями.
Відповідно до статті 10 Конституції УРСР від 20.04.1978 основу економічної системи України становить соціалістична власність на засоби виробництва у формі державної (загальнонародної) і колгоспно-кооперативної власності.
Стаття 11 Конституції УРСР визначала, що у виключній власності держави є: земля, її надра, води, ліси. Державі належать основні засоби виробництва в промисловості, будівництві і сільському господарстві, засоби транспорту і зв`язку, банки, майно організованих державою торговельних, комунальних та інших підприємств, основний міський житловий фонд, а також інше майно, необхідне для здійснення завдань держави.
Статтею 13 Конституції УРСР було передбачено особисту власність громадян.
Крім того, щодо періоду з 1996 року по 2000 рік, суд зазначає, що пунктом 2.3. Класифікатора Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації, затвердженого Наказом Держстандарту України від 22.11.1994 № 288, що діяв до 28.05.2004 передбачено колективну форму власності.
Спеціальність стажу роботи у дошкільних закладах, які були у власності колгоспів підтверджується і пп. 3 п. 4 розділу X Закону № 2628-ІІІ де зазначено, що реорганізація або ліквідація діючих комунальних дошкільних навчальних закладів, а також дошкільних навчальних закладів, створених колишніми сільськогосподарськими колективними та державними господарствами, допускається лише за згодою територіальної громади (загальних зборів) села, селища, міста або на підставі результатів місцевого референдуму.
Таким чином, в частину періоду роботи позивачки по в Україні визнавалось дві форми власності: соціалістична та особиста. Колгоспи відносились до соціалістичної власності, а не до особистої.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 31.01.2019 року №466/2943/17.
Докази належності дитячого садка, в якому працювала вихователем позивач, до приватної форми власності в матеріалах справи відсутні. 
Отже, весь період роботи позивача у відповідному закладі підлягає зарахуванню до її спеціального стажу згідно п. 7.1 розділу XV Закон №1058-IV.
Тотожне правозастосування щодо аналогічних фактичних обставин здійснене Третім апеляційним адміністративним судом у постановах від 02.12.2025 року у справі №340/23/25, від 14.01.2025 року у справі №160/14984/24, від 05.09.2025 року у справі №280/2325/24, а також у постановах Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2026 року у справі №300/696/25, Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2026 року у справі №580/12991/25, Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.06.2026 року у справі №120/5084/25, П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2026 року у справі №420/39567/25. 
Враховуючи зазначене, позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд зауважує, що задовольняє позовні вимоги за змістом, однак приводить їх у відповідність до вимог законодавства, що забезпечить ефективний захист прав позивача.
Щодо розподілу судових витрат. 
При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 1064,96 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 20.04.2026 року. Відповідно до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений судовий збір за подання позову підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. 
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, код ЄДРПОУ: 21910427) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у зарахуванні до спеціального стажу ОСОБА_1 для нарахування та виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення згідно п. 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV, періоду роботи з 27.08.1986 року по 14.02.2002 року, викладену в листі від 04.02.2026 року №11607-1055/С-01/8-400/26.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 для нарахування та виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення згідно п. 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV, період роботи з 27.08.1986 року по 14.02.2002 року.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, код ЄДРПОУ 21910427) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1064,96 гривень (одна тисяча шістдесят чотири гривні 96 копійок).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко