ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2026 року	Львів	Справа № 140/5574/24 пров. № А/857/29289/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Обрізко І.М., 
суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Юма Трейд» на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року, прийняте суддею Мачульським В.В. у м. Луцьку, у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Юма Трейд» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання дії та бездіяльності протиправними,-

встановив:

ТОВ «Юма Трейд» (надалі також – ТОВ, позивач) звернувся з позовом до ГУ ДПС у Волинській області (надалі також – відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення (ППР) №0016610707 від 29.01.2024.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 відмовлено в позові.
Суд з приводу покликання позивача на те, що до ППР № 0016610707 від 29.01.2024 ГУ ДПС у Волинській області не додано розрахунок штрафних санкцій зазначив, що Верховний Суд у постанові від 15.03.2024 у справі № 810/853/17 прийшов до висновку, що абз. 6 п. 58.1 ст. 58 ПК України не встановлено прямого обов`язку надсилання податковим органом розрахунку податкового зобов`язання. 
Відтак, відсутність розрахунку штрафних санкцій до податкового повідомлення-рішення не може свідчити його незаконність та не може бути самостійною підставою для визнання такого рішення контролюючого органу недійсним.
З приводу тверджень позивача про те, що оскаржене ППР підписано виконуючим обов`язки заступника начальника ГУ ДПС у Волинській області Оксаною Левчук, при чому не надано жодних повноважень такої особи на підпис податкових повідомлень-рішень, то Порядком №1204 встановлено, що податкове повідомлення-рішення має бути підписане керівником (виконувачем його обов`язків, його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу й розрахунок штрафних фінансових санкцій є невід`ємною частиною цього рішення.
Щодо тверджень позивача про те, що контролюючим органом не вірно зазначено строки перебігу заборгованості що в свою чергу вплинуло на курс іноземної валюти, яка взята за основу для розрахунку пені, то суд звернув увагу, що у розумінні вимог Закону №2473 та приписів Положення № 5, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів обчислюються саме у календарних днях.
Відповідно до чинного законодавства, яке регулює оспорювані правовідносини, перенесення граничного календарного дня за експортно-імпортними операціями, якщо він припадає на вихідний або святковий день, - не здійснюється.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ТОВ подало апеляційну скаргу. Вважає, що вказане судове рішення прийняте із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.
В апеляційній скарзі зазначає, що до оскарженого ППР ГУ ДПС у Волинській області не додано розрахунок штрафних санкцій, не зважаючи на той факт, що в самому рішенні міститься посилання на його наявність і на те, що він додається. ТОВ складено відповідний акт відсутності вкладень у конверті та направлено ГУ ДПС у Волинській області.
Крім того, ППР підписано виконуючим обов`язки заступника начальника ГУ ДПС у Волинській області Оксаною Левчук, при чому не надано жодних повноважень такої особи на підпис податкових повідомлень-рішень всупереч Порядку № 1204, що є порушенням п.1 розділу ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків.
Як випливає із тексту акту, його висновків та розрахунку пені, крайні терміни здійснення поставки, а відтак і початок перебігу строків заборгованості припадають на вихідні дні (22.07.2023-субота, 23.07.2023 - неділя, 05.08.2023-субота, 06.08.2023 - неділя). Таким чином, вважає, що початок строку перебігу заборгованості мав би початись з наступного робочого дня (24.07.2023, 07.08.2023 відповідно).
Таким чином, контролюючим органом не вірно визначено строки, що в свою чергу вплинуло зокрема на курс іноземної валюти, яка взята за основу для розрахунку пені.
Просить скасувати рішення суду та прийняти постанову, якою задовольнити позов.
ГУ ДПС у Волинській області у відзиві погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду – без змін.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд у повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ГУ ДПС у Волинській області відповідно до п.п.78.1.1 п. 78.1 ст. 78, п. 69.2 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України №2755-VI від 2 грудня 2010 (далі – ПК України), на підставі наказу від 29.11.2023 №2597-п, проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Юма Трейд» за період з 21.09.2022 по 30.11.2023 з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій.
За результатами проведення перевірки складено акт про результати позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ від 13.12.2023 №21153/07-07/42201712 (а.с.6-9), яким встановлено наступні порушення:
- п.3 статті 13 Закону України від 21 червня 2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції»;
- п.21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 5,
- п. 142 постанови Правління НБУ від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (із змінами і доповненнями), в частині порушення строків надходження товару в сумі 23153,83 євро у періоді з 23.07.2023 по 25.08.2023, в сумі 23892,29 євро у періоді з 23.07.2023 по 11.09.2023, на суму 1814,07 євро у періоді з 23.07.2023 по 27.10.2023; в частині порушення строків надходження товару в сумі 22 885,93 євро у періоді з 06.08.2023 по 27.10.2023), на суму 24 700,00 євро у періоді з 06.08.2023 по 04.11.2023, на суму 3 520,07 євро у періоді з 06.08.2023 по 06.11.2023 по контракту №21092022 від 21.09.2022, укладеному ТОВ «Юма Трейд» із нерезидентом TEHENERGOIMPEX OU Code 11086619 (AIANDI str,24, VIIMSI 74001, ESTONIA).
09.01.2024 ТОВ «Юма Трейд» надіслано заперечення на акт перевірки (а.с.15-16).
За результатами розгляду заперечення ГУ ДПС у Волинській області листом від 24.01.2024 №736/6/03-20-07-07-06 повідомило позивача про відсутність підстав для задоволення вимог, викладених в запереченні (а.с.16-17).
29.01.2024 ГУ ДПС у Волинській області прийнято ППР №0016610707 про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 805 118,31 грн. (а.с.19).
ТОВ «Юма Трейд» на адресу ДПС України подано первинну скаргу на податкове повідомлення-рішення №0016610707 від 29.01.2024 (а.с.22-24).
Рішенням ДПС України №10553/6/99-00-06-01-02-06 від 12.04.2024 про результати розгляду скарги залишено без змін ППР №0016610707 від 29.01.2024, а скаргу без задоволення (а.с.27-28).
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.
З приводу покликання апелянта на те, що до ППР № 0016610707 від 29.01.2024 ГУ ДПС у Волинській області не додано розрахунок штрафних санкцій, як на підставу його скасування, колегія суддів завертає увагу на наступне.
Відповідно до п.п. 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 ПК України письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.
Як передбачено до п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Так, відповідно п. 58.1 ст. 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.
До ППР додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій.
Суд також враховує, що загальні підходи до оцінки недоліків форми рішення сформульовані Верховним Судом у постановах від 19.05.2020 у справі №820/2300/18, від 30.04.2020 у справі №810/384/16, від 17.03.2020 у справі №808/4140/15, від 25.01.2019 у справі №812/1112/16, від 23.11.2023 у справі №815/3358/15 від 15.03.2024 у справі №810/853/17, в яких Верховний Суд звертає увагу, що окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів. Технічні помилки не є істотними недоліками форми оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
Отже, такі факти як помилки у найменуванні юридичної особи, її адреси, технічні помилки / описки у змісті податкового повідомлення-рішення / рішення, відсутність підпису посадової особи контролюючого органу, відсутність розрахунку до податкового повідомлення-рішення не впливають на його законність та не може бути самостійною підставою для визнання такого рішення контролюючого органу недійсним.
Вказаний висновок, міститься також у постанові Верховного Суду від 23.11.2023 у справі № 815/3358/15.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що абз. 6 п. 58.1 ст. 58 ПК України не встановлено прямого обов`язку надсилання податковим органом розрахунку податкового зобов`язання. Такий розрахунок додається до податкового повідомлення-рішення за наявності такого.
Аналогічний висновок викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 19.11.2018 у справі № 804/5370/17.
З приводу покликання апелянта на те, що ППР № 0016610707 від 29.01.2024 підписано виконуючим обов`язки заступника начальника ГУ ДПС у Волинській області Оксаною Левчук, при чому не надано жодних повноважень такої особи на підпис податкових повідомлень-рішень всупереч Порядку № 1204, що є порушенням п.1 розділу ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, колегія суддів звертає увагу на таке.
Згідно з п. 86.8 ст. 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Відповідно до п. п.58.2 ст. 58 ПК України форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Згідно з п. 1 Розділу ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1204 від 28.12.2015 (далі як і раніше – Порядок №1204), структурний підрозділ контролюючого органу, який склав податкове повідомлення-рішення, роздруковує його у двох примірниках (податкові повідомлення-рішення за формами «Ф» та «МПЗФ» - в одному примірнику) та після погодження з підрозділами правової роботи передає на підпис керівнику (виконувачу його обов`язків, його заступнику або уповноваженій особі) контролюючого органу.
Із матеріалів справи вбачається, що оскаржуване ППР №0016610707 від 29.01.2024 підписано В.о. заступника начальника ГУ ДПС у Волинській області Оксаною Левчук.
Судом першої інстанції вірно звернуто увагу на те, що виконання обов`язків заступника начальника ГУ ДПС у Волинській області, відповідно до наказу ДПС України від 11.01.2023 №30-О (а.с.62), з 11.01.2023 було покладено на ОСОБА_1 , начальника відділу запобігання фінансовим операціям, пов`язаних з легалізацією доходів одержаних злочинним шляхом ГУ ДПС у Волинській області.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що оскаржуване рішення податкового органу підписане уповноваженою на те особою.
Відтак, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
З приводу покликання апелянта на те, що оскільки крайні терміни здійснення поставки, а відтак і початок перебігу строків заборгованості припадають на вихідні дні (22.07.2023-субота, 23.07.2023 - неділя, 05.08.2023-субота, 06.08.2023 - неділя), тому початок строку перебігу заборгованості мав би початись з наступного робочого дня, колегія суддів зазначає наступне.
Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та відповідальність за порушення ними валютного законодавства регламентовано приписами Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 №2473-VIII (далі - Закон №2473-VIII).
Згідно з частиною другою статті 3 Закону №2473-VIII питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно цим Законом.
У частинах четвертій, шостій статті 11 Закону №2473-VIII передбачено, що органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства.
Відповідно до частини дев`ятої статті 11 Закону №2473-VIII органи валютного нагляду мають право проводити перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства визначеними частинами п`ятою і шостою цієї статті суб`єктами здійснення таких операцій.
Під час проведення перевірок з питань дотримання вимог валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок, надання доступу до систем автоматизації валютних операцій, підтвердних документів та іншої інформації про валютні операції, а також пояснень щодо проведених валютних операцій, а агенти валютного нагляду та інші особи, які є об`єктом таких перевірок, зобов`язані безоплатно надавати відповідний доступ, пояснення, документи та іншу інформацію.
Пунктом 2 частини першої статті 12 Закону №2473-VIII передбачено, що Національний банк України за наявності ознак нестійкого фінансового стану банківської системи, погіршення стану платіжного балансу України, виникнення обставин, що загрожують стабільності банківської та (або) фінансової системи держави, має право запровадити такі заходи захисту, зокрема, встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Частиною першою статті 13 Закону №2473-VIII визначено, що Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за поданням Кабінету Міністрів України.
Граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів не застосовуються щодо розрахунків, пов`язаних з договорами про участь у розподілі пропускної спроможності, а також щодо грошового забезпечення (кредитних лімітів) з метою участі в аукціонах з розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів.
Національний банк України має право встановлювати мінімальні граничні суми операцій з експорту та імпорту товарів, на які поширюються встановлені відповідно до цього Закону граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Відповідно до частин другої, третьої статті 13 Закону №2473-VIII у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.
У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).
Як визначено частиною четвертою статті 13 Закону №2473-VIII, за окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку.
Порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) (частина п`ята статті 13 Закону №2473-VIII).
Відповідно до статей 6, 7, 15, 25, 44, 56 Закону України «Про Національний банк України», статей 12, 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» з метою врегулювання порядку здійснення банками валютного нагляду за дотриманням резидентами встановлених Національним банком України граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів Правління Національного банку України постановою від 02.01.2019 №7 затверджено Інструкцію про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів (далі - Інструкція).
Підпунктом 4 пункту 3 розділу I Інструкції визначено, що днем виникнення порушення є перший день після закінчення встановленого Національним банком граничного строку розрахунків за операцією з експорту.
Відповідно до пункту 2 розділу І вказаної Інструкції вимоги цієї Інструкції поширюються на операції з експорту та імпорту товарів, на які Національним банком встановлені граничні строки розрахунків, з урахуванням установлених Національним банком за поданням Кабінету Міністрів України винятків та (або) особливостей для окремих товарів, та (або) галузей економіки та мінімальних граничних сум операцій, на які поширюються встановлені Національним банком граничні строки розрахунків.
Пунктом 5 розділу ІІ вказаної Інструкції передбачено, що банк згідно з вимогами цієї Інструкції здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів резидента, які передбачають розрахунки в грошовій формі (уключаючи розрахунки резидента з нерезидентом на території України), що здійснюються через цей банк.
Відповідно до підпункту 1 пункту 6 розділу ІІ Інструкції банк згідно з цією Інструкцією здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентом граничних строків розрахунків за операцією резидента з експорту товарів, якщо на дату митного оформлення продукції або виконання резидентом робіт, надання послуг, експорту прав інтелектуальної власності, інших немайнових прав, призначених для продажу (оплатної передачі), розрахунки за такою операцією не завершені (кошти від продажу нерезиденту товару на поточний рахунок резидента не надійшли або надійшли не в повному обсязі) або в банку немає інформації про завершення розрахунків за такою операцією.
Відповідно до пункту 7 розділу ІІ Інструкції банк розпочинає відлік установлених Національним банком граничних строків розрахунків з дати:
1) оформлення МД типу ЕК-10 Експорт, ЕК-11 Реекспорт на продукцію, що експортується (якщо продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню), або підписання акта або іншого документа, що засвідчує поставку нерезиденту товару відповідно до умов експортного договору (якщо товар згідно із законодавством України не підлягає митному оформленню), - за операціями з експорту товарів;
2) здійснення платежу (списання коштів з рахунку клієнта), а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - здійснення банком платежу на користь нерезидента (списання коштів з рахунку банку) - за операціями з імпорту товарів.
Датою здійснення платежу на користь нерезидента - постачальника товару вважається дата здійснення банком платежу на користь нерезидента - постачальника товару, якщо оплата зобов`язань резидента за операцією з імпорту товару здійснюється за рахунок коштів, отриманих від банку на підставі кредитного договору без зарахування цих коштів на поточний рахунок такого резидента в банку.
Відповідно до підпунктів 2, 6 пункту 9 розділу ІІІ Інструкції банк завершує здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків:
- у разі експорту товару - після зарахування на поточний рахунок резидента в банку грошових коштів, що надійшли від нерезидента за товар (уключаючи кошти, переказані резидентом із власного рахунку, відкритого за кордоном, якщо розрахунки за експорт товару здійснювалися через рахунок резидента, відкритий за кордоном, та резидентом подано документи іноземного банку, які підтверджують зарахування коштів від нерезидента за товар), або від банку (резидента або нерезидента) за документарним акредитивом, відкритим на користь резидента за операцією з експорту товару, або в порядку, визначеному пунктом 16-2 розділу IV цієї Інструкції;
-у разі заміни кредитора в зобов`язанні за операцією з експорту товарів - після зарахування на поточний рахунок резидента - нового кредитора в банку грошових коштів, що надійшли від нерезидента-боржника за поставлений резидентом - первісним кредитором товар, та за наявності документів про заміну кредитора в зобов`язанні за операцією з експорту товарів.
Пунктом 19 розділу IV Інструкції також визначено, що валютний нагляд за дотриманням резидентом граничних строків розрахунків за операцією резидента з експорту продукції здійснює лише банк, до якого надійшов реєстр МД, що містить інформацію про цю операцію. Грошові кошти від експорту товарів мають бути зараховані на відкритий у банку поточний рахунок резидента не пізніше граничних строків розрахунків.
У зв`язку з введенням Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 воєнного стану в Україні, Правлінням Національного банку України прийнято постанову від 24.02.2022 №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (далі - Постанова №18), якою з урахуванням внесених змін, зокрема, постановами Національного банку №113 від 07.06.2022, №142 від 07.07.2022, встановлено з 05 квітня 2022 граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів - 180 календарних днів (пункт 14-2 Постанови №18).
Пунктом 14-4 Постанови №18 визначено, що розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного в пункті 14-2 цієї постанови, з урахуванням вимог пункту 14-3 цієї постанови в повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 14-3 цієї постанови стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (включаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в банку в Україні.
В порушення п.3 статті 13 Закону № 2473-VIII та пункту 21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 5, та п. 142 постанови Правління НБУ від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (із змінами і доповненнями): товар по контракту №21092022 від 21.09.2022, укладеному ТОВ «Юма Трейд» із нерезидентом TEHENERGOIMPEX OU Code 11086619 (AIANDI str,24, VIIMSI 74001, ESTONIA) в сумі 23153,83 євро надійшов з порушенням термінів розрахунків на 34 дні (з 23.07.2023 по 25.08.2023) на суму 23892,29 євро надійшов з порушенням термінів розрахунків на 51 день (з 23.07.2023 по 11.09.2023) на суму 1814,07 євро надійшов з порушенням термінів розрахунків на 97 днів (з 23.07.2023 по 27.10.2023).
Станом на 30.11.2023 дебіторська заборгованість по контракту №21092022 від 21.09.2022, укладеному ТОВ «Юма Трейд» із нерезидентом TEHENERGOIMPEX OU Code 11086619 (AIANDI str,24, VIIMSI 74001, ESTONIA) становить 33681,27 євро (1303054,72 грн.).
На порушення п.3 статті 13 Закону № 2473-VIII та пункту 21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 5, та п. 142 постанови Правління НБУ від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (із змінами і доповненнями): товар по контракту №21092022 від 21.09.2022, укладеному ТОВ «Юма Трейд» із нерезидентом TEHENERGOIMPEX OU Code 11086619 (AIANDI str,24, VIIMSI 74001, ESTONIA) в сумі 22 885,93 євро надійшов з порушенням термінів розрахунків на 83 дні (з 06.08.2023 по 27.10.2023), на суму 24 700,00 євро надійшов з порушенням термінів розрахунків на 91 день (з 06.08.2023 по 04.11.2023), на суму 3 520,07 євро надійшов з порушенням термінів розрахунків на 93 дні (з 06.08.2023 по 06.11.2023).
Станом на 30.11.2023 дебіторська заборгованість по контракту №21092022 від 21.09.2022, укладеному ТОВ «Юма Трейд» із нерезидентом TEHENERGOIMPEX OU Code 11086619 (AIANDI str,24, VIIMSI 74001, ESTONIA) становить 33681,27 євро (1303054,72 грн.).
З апеляційної скарги вбачається, що позивач не заперечує проти факту порушення граничних строків розрахунків, а посилається на те, що контролюючим органом не правильно визначено строки, що в свою чергу вплинуло на курс іноземної валюти, яка взята за основу для розрахунку пені. Зокрема позивач вказав, що позаяк початок перебігу строків заборгованості припадають на вихідні дні (22.07.2023-субота, 23.07.2023 - неділя, 05.08.2023-субота, 06.08.2023 - неділя), тому початок строку перебігу заборгованості мав би початись з наступного робочого дня .
Колегією суддів ураховано, що пунктом 14.2 постанови Правління НБУ від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (із змінами і доповненнями), встановлено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022. Тобто, в даному випадку потрібно з дати авансових платежів, а саме 03.07.2023 відрахувати 180 днів.
День виникнення порушення - перший день після закінчення встановленого Національним банком граничного строку розрахунків за операцією з імпорту, згідно Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою Правління НБУ №7 від 02.01.2019.
У розумінні вимог Закону України «Про валюту та валютні операції» та приписів «Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті», затвердженого постановою Правління НБУ від 02.01.2019 №5, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів обчислюються саме у календарних днях. Відповідно до чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, перенесення граничного календарного дня за експортно-імпортними операціями, якщо він припадає на вихідний або святковий день, - не здійснюється.
Питання можливості перенесення на наступний робочий день останнього дня зарахування виручки в іноземній валюті, який припадає на вихідний або святковий день, досліджувалось Верховним Судом у постанові від 14.09.2021 у справі №826/11557/18.
У вказаній постанові Верховний Суд зазначив, що положення законодавства, що встановлює правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ, відповідальність за порушення валютного законодавства є спеціальним по відношенню до спірних правовідносин та не передбачає перенесення строків. Крім того, платник під час укладення зовнішньоекономічних контрактів має враховувати можливі ризики, зокрема, і те, що граничний строк зарахування виручки на валютний рахунок може припадати на вихідний чи святковий день, а відтак розрахувати час для вжиття відповідних заходів з метою уникнення відповідальності за порушення строку.
Аналогічний висновок викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 07.03.2023 у справі № 804/858/16.
Як наслідок колегія суддів відхиляє приведений довід апеляційної скарги позивача, як підставу для скасування оскаржуваного повідомлення рішення.
Відтак, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Апеляційний суд при прийнятті даного рішення також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява №303-A, п. 29).
Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Юма Трейд» залишити без задоволення.
Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року у справі №140/5574/24 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	І. М. Обрізко 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	Т. І. Шинкар