ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/10555/21 Суддя (судді) першої інстанції: А.В. САГУН

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Попової О.Г., суддів Говоруна О.В. та Чуприни О.В., розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.02.2026 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Татл Технолоджі" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправною та скасування податкового повідомлення-рішення,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Татл Технолоджі" (надалі по тексту також - позивач) звернулося до Окружним адміністративним судом міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (надалі по тексту також - відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасування податкове повідомлення-рішення від 09.02.2021 року №101610415.
На підставі пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2825 (в редакції Закону № 3863) проведений автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженому наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 року №399.
За результатами автоматизованого розподілу адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України, справа № 640/10555/21 передана на розгляд та вирішення Кіровоградського окружного адміністративного суду.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.02.2026 позовну заяву ТОВ "Татл Технолоджі" задоволено в повному обсязі.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.
Механізм та строки реєстрації податкових накладних регламентовано ст.120-1 ПКУ. При цьому виключень щодо застосування відповідальності за порушення термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН не передбачено. 
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2026 та від 21.04.2026 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що в рамках виконання Договорів на закупівлю товарів №410/19 від 17.10.2019 року, №1660/19 від 17.10.2019 року, №1030/19 від 17.10.2019 року, №920/19 від 17.10.2019 року, №990/19 від 18.10.2019 року, №52/19 від 21.10.2019 року, №141/19 від 17.10.2019 року, №67/19 від 17.10.2019 року, №1020/19 від 18.10.2019 року позивачем складено та направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - ЄРПН) податкові накладні за правилом першої події, а саме:
- податкову накладну №1 від 05.11.2019 року на суму 65 833,60 грн, у тому числі ПДВ 10 972,27 грн (кінцевий споживач - отримувач неплатник ПДВ), яку 29.11.2019 року було направлено на реєстрацію до ЄРПН.
Згідно з квитанцією від 29.11.2019 року зазначену податкову накладну не прийнято з підстав накладення арешту за рішенням суду на суму податку, на яку продавець має право реєструвати податкові накладні та розрахунки коригування в ЄРПН (т.1 а.с.143-144);
- податкову накладну №1 від 23.10.2019 року на суму 26 451,00 грн, у тому числі ПДВ 4 408,50 грн (кінцевий споживач – отримувач неплатник ПДВ), яку 11.11.2019 року було направлено на реєстрацію до ЄРПН.
Згідно з квитанцією від 11.11.2019 року зазначену податкову накладну не прийнято з аналогічних підстав – накладення арешту за рішенням суду (т.1 а.с.145-146);
- податкову накладну №2 від 15.11.2019 року на суму 69 948,20 грн, у тому числі ПДВ 11 658,03 грн (кінцевий споживач – отримувач неплатник ПДВ), яку 29.11.2019 року було направлено на реєстрацію до ЄРПН.
Згідно з квитанцією від 29.11.2019 року зазначену податкову накладну не прийнято з аналогічних підстав – накладення арешту за рішенням суду (т.1 а.с.147-148);
- податкову накладну №2 від 23.10.2019 року на суму 61 719,00 грн, у тому числі ПДВ 10 286,50 грн (кінцевий споживач – отримувач неплатник ПДВ), яку 11.11.2019 року було направлено на реєстрацію до ЄРПН.
Згідно з квитанцією від 11.11.2019 року зазначену податкову накладну не прийнято з аналогічних підстав – накладення арешту за рішенням суду (т.1 а.с.149-150);
- податкову накладну №3 від 23.10.2019 року на суму 41 146,00 грн, у тому числі ПДВ 6 857,67 грн (кінцевий споживач – отримувач неплатник ПДВ), яку 11.11.2019 року було направлено на реєстрацію до ЄРПН.
Згідно з квитанцією від 11.11.2019 року зазначену податкову накладну не прийнято з аналогічних підстав – накладення арешту за рішенням суду (т.1 а.с.151-152);
- податкову накладну №3 від 05.11.2019 року на суму 49 375,20 грн, у тому числі ПДВ 8 229,20 грн (кінцевий споживач – отримувач неплатник ПДВ), яку 29.11.2019 року було направлено на реєстрацію до ЄРПН.
Згідно з квитанцією від 29.11.2019 зазначену податкову накладну не прийнято з аналогічних підстав – накладення арешту за рішенням суду (т.1 а.с.153-154);
- податкову накладну №4 від 23.10.2019 року на суму 47 024,00 грн, у тому числі ПДВ 7 837,33 грн (кінцевий споживач – отримувач неплатник ПДВ), яку 11.11.2019 року було направлено на реєстрацію до ЄРПН.
Згідно з квитанцією від 11.11.2019 року зазначену податкову накладну не прийнято з аналогічних підстав – накладення арешту за рішенням суду (т.1 а.с.155-156);
- податкову накладну №5 від 25.10.2019 року на суму 28 214,40 грн, у тому числі ПДВ 4 702,40 грн (кінцевий споживач – отримувач неплатник ПДВ), яку 11.11.2019 року було направлено на реєстрацію до ЄРПН.
Згідно з квитанцією від 11.11.2019 року зазначену податкову накладну не прийнято з аналогічних підстав – накладення арешту за рішенням суду (т.1 а.с.157-158);
- податкову накладну №6 від 25.10.2019 року на суму 21 160,80 грн, у тому числі ПДВ 3 526,80 грн (кінцевий споживач – отримувач неплатник ПДВ), яку 11.11.2019 року було направлено на реєстрацію до ЄРПН.
Згідно з квитанцією від 11.11.2019 року зазначену податкову накладну не прийнято з аналогічних підстав – накладення арешту за рішенням суду (т.1 а.с.159-160);
- податкову накладну №7 від 25.10.2019 року на суму 14 988,90 грн, у тому числі ПДВ 2 498,15 грн (кінцевий споживач – отримувач неплатник ПДВ), яку 11.11.2019 року було направлено на реєстрацію до ЄРПН.
Згідно з квитанцією від 11.11.2019 року зазначену податкову накладну не прийнято з аналогічних підстав – накладення арешту за рішенням суду (т.1 а.с.161-162);
- податкову накладну №8 від 30.10.2019 року на суму 34 974,10 грн, у тому числі ПДВ 5 829,02 грн (кінцевий споживач – отримувач неплатник ПДВ), яку 11.11.2019 року було направлено на реєстрацію до ЄРПН.
Згідно з квитанцією від 11.11.2019 року зазначену податкову накладну не прийнято з аналогічних підстав – накладення арешту за рішенням суду (т.1 а.с.163-164);
- податкову накладну №9 від 25.10.2019 року на суму 26 451,00 грн, у тому числі ПДВ 4 408,50 грн (кінцевий споживач – отримувач неплатник ПДВ), яку 11.11.2019 року було направлено на реєстрацію до ЄРПН.
Згідно з квитанцією від 11.11.2019 року зазначену податкову накладну не прийнято з аналогічних підстав – накладення арешту за рішенням суду (т.1 а.с.165-166);
- податкову накладну №10 від 30.10.2019 року на суму 61 719,00 грн, у тому числі ПДВ 10 286,50 грн (кінцевий споживач – отримувач неплатник ПДВ), яку 14.11.2019 року було направлено на реєстрацію до ЄРПН.
Згідно з квитанцією від 14.11.2019 року зазначену податкову накладну не прийнято з аналогічних підстав – накладення арешту за рішенням суду (т.1 а.с.167-168);
- податкову накладну №11 від 30.10.2019 року на суму 29 977,80 грн, у тому числі ПДВ – 996,30 грн (кінцевий споживач – отримувач неплатник ПДВ), яку 11.11.2019 року направлено на реєстрацію до ЄРПН.
Згідно з квитанцією від 11.11.2019 року зазначену податкову накладну не прийнято з аналогічних підстав – накладення арешту за рішенням суду (т.1 а.с.169-170).
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15 серпня 2019 року у справі №757/43411/19-к було накладено арешт на кошти – суму ПДВ у системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ), зокрема, ТОВ "Татл Технолоджі" (ЄДРПОУ 42761739) (т.1 а.с.173-175).
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22 листопада 2019 року у справі №757/48976/19-к арешт на суму ПДВ у системі електронного адміністрування ПДВ по ТОВ "Татл Технолоджі" було скасовано, а ухвалою від 16.03.2020 року виправлено описку щодо коду ЄДРПОУ платника податків (т.1 а.с.176-177, 178).
З Електронного кабінету платника 21.10.2020 року о 17:09 год. позивачу стало відомо, що ГУ ДПС у м. Києві було виконано судове рішення та знято арешт ліміту за рішенням суду (т.1 а.с.179).
Після зняття арешту позивач 27.10.2020 року повторно подав відповідні податкові накладні на реєстрацію до ЄРПН, які були зареєстровані, що підтверджується квитанціями про їх прийняття (т.1 а.с.181-207).
На підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 та п.75.1 ст.75, в порядку п.76.3 ст.76 Податкового кодексу України ГУ ДПС у м. Києві проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації позивачем податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
За результатами камеральної перевірки складено акт від 22.01.2021 р. № 5987/26-15-04-15-18/42761739, згідно висновків якого позивачем порушено граничні строки реєстрації вказаних вище податкових накладних в ЄРПН, визначених п.201.10 ст.201 ПК України (т.2 а.с.9).
Відповідно до вимог п.п.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України, на підставі акта камеральної перевірки, відповідачем винесено спірне податкове повідомлення-рішення № 101610415 від 09.02.2021 року, яким до позивача застосовано штрафу санкцію на загальну суму 38 598,87 грн (т.2 а.с.8).
Не погоджуючись з рішенням ГУ ДПС у м. Києві, позивач звернувся до адміністративного суду з даним адміністративним позовом.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх часткового задоволення.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.
Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
За приписами підпункту 75.1.1 статті 75 Податкового кодексу України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Отже, податковий орган мав право проводити камеральну перевірку щодо своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Згідно з пунктом 201.10. статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Нормами п. 201.10 ст. 201 ПК України визначено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
- для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
- для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних (абз. 18 п. 201.10 ст. 201 ПК України.
Абзацом 15 пункту 201.10 статті 201 ПК України встановлено, що у разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Відповідно до п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
- 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
- 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
- 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
- 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;
- 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.
У разі реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної до початку проведення перевірки, предметом якої є дотримання вимог цього Кодексу щодо своєчасності реєстрації таких документів в Єдиному реєстрі податкових накладних, штрафні санкції, передбачені пунктом 120 -1.2 цієї статті, не застосовуються.
Відповідно до п. 120-1.2 ст. 120-1 ПК України, відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено. У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийнятні відповідного рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цьго Кодексу.
Відсутність реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених у абзаці першому цього пункту, після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.
У разі реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання, платником податку податкового повідомлення-рішення, штрафні санкції, передбачені абзацом другим цього пункту та пунктом 120 1.1 цієї статті, не застосовуються.
Таким чином, з аналізу зазначених вище норм встановлено, що складені платниками податків податкові накладні, підлягають реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних в установлені законодавством терміни, за порушення яких передбачена відповідальність у вигляді застосування штрафних санкцій.
Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Татл Технолоджі" у жовтні - листопаді 2019 року складено податкові накладні за операціями з постачання товарів та у строки, визначені пунктом 201.10 статті 201 ПК України, поданої їх для реєстрації в ЄРПН, що відповідачем не заперечується.
Однак, у реєстрації податкових накладних податковим органом було відмовлено, що підтверджується відповідними квитанціями з ЄРПН, з підстав накладення арешту за рішенням суду на суму податку, на яку платник мав право зареєструвати податкові накладні.
Зокрема, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.08.2019 року у справі №757/43411/19-к було накладено арешт на суму ліміту податку на додану вартість у системі електронного адміністрування ПДВ ТОВ "Татл Технолоджі".
У подальшому ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.11.2019 року у справі №757/48976/19-к арешт скасовано, а ухвалою від 16.03.2020 року виправлено описку щодо коду ЄДРПОУ платника податків.
З відомостей електронного кабінету платника встановлено, що фактичне зняття арешту відбулося лише 21.10.2020 року, що відповідачем також не заперечується.
Після зняття арешту позивачем 27.10.2020 року повторно подано відповідні податкові накладні на реєстрацію до ЄРПН, які були зареєстровані, що підтверджується квитанціями про їх прийняття.
Отже, позивач не мав об`єктивної можливості отримати від податкового органу квитанції про реєстрацію складених податкових накладних в ЄРПН в установлений законом строк, про що було відомо відповідачу, який був обізнаний з існуючим арештом.
Проте, Товариство з обмеженою відповідальністю "Татл Технолоджі" протягом усього часу дії арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.08.2019 по справі №757/43411/19-к, здійснювало передбачені Податковим кодексом України та Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних дії щодо скерування складених податкових накладних до Єдиного реєстру податкових накладних на реєстрацію в межах строків, передбачених п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, та навіть поза ними, очікуючи скасування арешту. Проте, згідно отриманих позивачем Квитанцій №1, вищезазначені податкові накладні не були прийняті податковим органом з причин, що не залежать від позивача - накладення арешту за рішенням суду.
Позивач, не погоджуючись з вище вказаною ухвалою про накладення арешту, 12.09.2019 звернувся з клопотанням про зняття арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києві від 16.08.2019 року №757/43411/19-к.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22 листопада 2019 року у справі №757/48976/19-к арешт на суму ПДВ у системі електронного адміністрування ПДВ по ТОВ "Татл Технолоджі" було скасовано, а ухвалою від 16.03.2020 року виправлено описку щодо коду ЄДРПОУ платника податків.
Податковим органом ухвала Печерського районного суду м. Києва від 22 листопада 2019 року була виконана лише 21.10.2020 та знято арешт ліміту за рішенням суду.
Після зняття арешту позивач 27.10.2020 року повторно подав відповідні податкові накладні на реєстрацію до ЄРПН, які були зареєстровані, що підтверджується квитанціями про їх прийняття.
Отже, об`єктивна можливість реєстрації податкових накладних в ЄРПН у позивача з`явилась лише після того як контролюючий орган виконав Печерського районного суду м. Києва від 22 листопада 2019 року про скасування арешту коштів-суми ПДВ в системі електронного адміністрування, що у свою чергу відбулось значно пізніше ніж дата, коли контролюючий орган став обізнаний з таким рішенням суду. 
Колегія суддів наголошує, що платник податків звільняється від відповідальності за порушення строків реєстрації податкової накладної, оскільки він вжив усіх заходів, спрямованих на виконання покладеного на нього обов`язку щодо її реєстрації, а неможливість реєстрації податкових накладних виникла не з-за його тих чи інших винних дій чи бездіяльності.
Аналогічну позицію виклав Верховний Суд у постановах від 03.05.2018 по справі №818/1070/17, від 26.06.2018 по справі №808/2127/17.
Відповідно ст. 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.
Отже для можливості накладення штрафних санкції на підприємство, які передбачені статтею 120-1 ПК України, обов`язковим є встановлення вчинення ним податкового правопорушення, як це зазначено статті 109 ПК України.
Аналізуючи наведене, колегія суддів зазначає, що порушення платником терміну реєстрації податкових накладних, встановленого у абзацу 11 пункту 201.10 статті 201 ПК України, є підставою для притягнення його до відповідальності, передбаченої пунктом 120-1 статті 120 цього Кодексу. При цьому, існування судового рішення про накладення арешту на суму ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ позивача, внаслідок чого він не мав можливості зареєструвати накладні, свідчить про відсутність вини суб`єкта господарювання.
Так, згідно правової позиції, висловленої в постанові Верховного суду від 19 лютого 2025 року у справі № 520/1666/20: "Оскільки судами установлено, що несвоєчасна реєстрація податкових накладних в ЄРПН мала місце не з вини позивача, а через накладення арешту на кошти-суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) Господарства згідно ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18.07.2019 у справі №757/37240/19-к, Господарство протягом усього часу дії арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18.07.2019 у справі №757/37240/19-к, здійснювало передбачені ПК України та Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних дії щодо скерування складених податкових накладних до ЄРПН на реєстрацію в межах строків, передбачених пунктом 201.10 статті 201 ПК України, та навіть поза ними, очікуючи скасування арешту, проте, згідно отриманих позивачем квитанцій №1 податкові накладні не було прийнято ДПС України із зазначенням підстави: «Документ не може бути прийнятий, накладено арешт за рішенням суду на суму податку, на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування Єдиному реєстрі податкових накладних», що свідчить про те, що відповідач був обізнаний як із своєчасністю виконання Господарством обов`язку по скеруванню складених податкових накладних до ЄРПН на реєстрацію, так і з об`єктивною неможливістю реєстрації таких направлених податкових накладних (незалежно від дати їх спрямування до ЄРПН) у зв`язку з триваючим арештом ліміту ПДВ, Верховний Суд погоджується із висновками судів попередніх інстанцій, що позивач у даному випадку не допустив протиправних дій та про відсутність правових підстав для притягнення платника до відповідальності за несвоєчасну реєстрацію зазначених вище податкових накладних".
Отже, оскільки штраф, передбачений пунктом120-1.1статті120-1 ПК України за своєю правовою природою є фінансовою відповідальністю платника податків за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування, а тому може бути застосований за умови наявності його вини.
Таким чином, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, аналізуючи наведені нормативно правові акти, колегія суддів дійшла висновку, що неналежне виконання вимог податкового законодавства стосовно своєчасної реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю "Татл Технолоджі" податкових накладних відбулась не з вини останнього, що виключає протиправність діянь платника податку, та як наслідок, притягнення його до відповідальності.
Щодо посилань апелянта на постанови Верховного Суду у справах № 520/22505/21 та № 640/9981/19, то такі є не релевантними, так як спірні правовідносини не є подібними до даних господарських операцій та стосуються іншого складу порушення податкової дисципліни.
Таким чином, доводи управління, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків, наведених у рішенні суду першої інстанції, оскільки суд правильно застосував норми матеріального права до встановлених у справі правовідносин, а тому у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.
Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини 1, 3 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Згідно частин 1, 2 статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Частиною 3 статті 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат віднесено: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення витрат.
Відповідно до частин 4-7 статті 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт; 2) часом, витраченим адвокатом на виконання робіт; 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини 9 статті 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом.
Встановлено, що а підтвердження розміру понесених позивачем судових витрат на правову допомогу в сумі 3000,00 грн до суду надано копії таких документів: Договору про надання правової допомоги №8 від 18.02.2021 р., акту №09/04-21 від 09.04.2021 р. прийому-передачі наданих послуг за Договором №8 від 18.02.2021 р., рахунку-фактури № ПА-0000004 від 09.04.2021 р., платіжне доручення №184 від 12.04.2021 р., виписку по банківському рахунку за 12.04.2021 р. (т.1 а.с.25-30, 208-211).
Згідно з актом №09/04-21 від 09.04.2021 р. прийому-передачі наданих послуг, надано наступні послуги: ознайомлення з документами, наданими Клієнтом (0,5 год.) – 1000,00 грн; підготовка позовної заяви з направленням до суду (1 год.) – 2000,00 грн
Стягуючи витрати на правову допомогу в сумі 3 000 грн, суд першої інстанції правильно вказав, що витрати на професійну правову допомогу підтверджені позивачем документально, є співмірними зі складністю даної справи, обсягом наданих адвокатом послуг та ціною позову, а тому підлягають відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. В свою чергу, доводи відповідача про завищення стягнутих витрат на правову допомогу є безпідставними. З урахуванням обсягу участі адвоката в наданні консультації за результатом вивчення документів і підготовці адміністративного позову, визначена судом першої інстанції сума є необхідною для покриття витрат адвоката у цій справі.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.02.2026 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Татл Технолоджі" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправною та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.02.2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя Попова О.Г.

Суддя Говорун О.В.

Суддя Чуприна О.В.