465/9555/24
2/465/1973/26
РІШЕННЯ
Іменем України
(заочне)

26.03.2026 року м. Львів 
Франківський районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді Величка О.В.,
з участю секретаря судових засідань Венгринюк О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовною заявою Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, - 

В С Т А Н О В И В:
Представник позивача звернулася у Франківський районний суд м. Львова із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення в розмірі 8756 грн. 01 коп. та за послуги з постачання гарячої води в розмірі 3629 грн. 23 коп., а також судового збору в сумі 3028 грн. 00 коп.
В обґрунтування заявлених вимог вказує, що з 01.12.2021 року між споживачем (відповідачем) та позивачем вважається укладеним індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Даний договір є публічним договором приєднання, укладається сторонами з урахуванням ст.ст.633, 634, 642 Цивільного кодексу України та має на меті надання послуг з постачання теплової енергії споживачу. Договір є опублікованим на офіційному сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго».
Згідно довідки з місця проживання вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 проживає відповідач ОСОБА_1 , відповідно, користується послугами з централізованого опалення та послугами з централізованого постачання гарячої води. Відповідачу для здійснення оплати за надання послуг з теплопостачання був відкритий особовий рахунок.
Отже, враховуючи вищенаведене, між відповідачем та позивачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг в сфері теплопостачання, а саме: позивач надав послуги відповідачу, останній такими послугами користувався, але оплату проводив нерегулярно, чим порушували ч.1 п.18 постанови КМ України «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення» №630 від 21.07.2005 року, а також п.3.1 Договору приєднання, в якому прямо визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць.
Всупереч ч.1 п.18 постанови КМУ №630 від 21.07.2005р. а також п.3.1 Договору приєднання боржник не виконав свого зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого опалення і послуг з централізованого постачання гарячої води, а тому, зобов`язаний оплатити суму боргу.
Станом на 01.09.2023 року за спожиту теплову енергію за період з 01.04.2021 року по 31.08.2023 року у відповідача перед ЛМКП «Львівтеплоенерго» рахується заборгованість за послугу постачання теплової енергії та за послугу з постачання гарячої води, яка залишилась неоплаченою, що підтверджується довідкою про стан розрахунків заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, а також витрати на оплату судового збору. Таким чином, неправомірні дії відповідача призвели до порушення майнових прав та законних інтересів позивача. Через несвоєчасність проведення розрахунків відповідачем за надані послуги позивач ЛМКП «Львівтеплоенерго» не може забезпечити своєчасну оплату податків, внесків до пенсійного фонду, а також має заборгованість перед іншими підприємствами.
Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 10.02.2025 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.
02.04.2025 року представником позивача подано до суду заяву про уточнення позовних вимог. Зазначає, що у зв`язку з тим, що 30.12.2021 року ухвалою Франківського районного суду м. Львова у справі № 465/7762/21 ЛМКП «Львівтеплоенерго» було відмовлено у видачі судового наказу про стягнення заборгованості з відповідача, просить стягнути з відповідача заборгованість за період з 01.04.2020 року по 31.08.2023 року за послугу центрального опалення в сумі 13 337,90 грн. грн., за послугу постачання гарячої води - 6 520,08 грн., а також витрати по оплаті судового збору в сумі 3028,00 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій одночасно зазначила, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча неодноразово, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, відзиву, а також будь-яких клопотань на адресу суду не направляв. Як вбачається із відповіді ГУ ДМС України у Львівській області, зареєстрованим місцем проживання відповідача є: АДРЕСА_2 . На вказану адресу відповідачу скеровувалися повістки про виклик в судові засідання, однак, такі повернуті на адресу суду без вручення із зазначенням «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до положень ст.128 ЦПК України повернення судової повістки з відміткою "відсутність адресата" є належним повідомленням сторони про виклик в судове засідання. Незважаючи на це, відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи або про наявність поважних причин неприбуття до суду не подавав. 
Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Згідно з ч. 3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що слід згідно ст.280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін достатньо для її розгляду у відсутності відповідача.
У відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази, приходить до наступного висновку.
Згідно довідки № 5 з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації від 21.03.2024 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Вказане також підтверджується відповіддю, наданою ГУ ДМС України у Львівській області на запит суду.
Як вбачається із поданих представником позивача розрахунків заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, а також механізму нарахування вартості послуги з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_2 , у відповідача перед ЛМКП «Львівтеплоенерго» за період з 01.04.2020 року по 31.08.2023 року рахується заборгованість за послугу центрального опалення в сумі 13 337,90 грн. та за послугу постачання гарячої води 6 620,09 грн. 
Відносини у сфері житлово-комунальних послуг врегульовані Цивільним кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Законом України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630 (яка була чинною на час виникнення боргу), Правилами надання послуги з постачання теплової енергії в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 року № 1022, Методикою розподілу між споживачами обсянів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 28.12.2018 року №315, та рішеннями органів місцевого самоврядування.
Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією - суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії.
Законом «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.
Так, виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності визначено суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальну організацію, у даному випадку Львівське міське комунальне підприємства «Львівтеплоенерго»).
Відповідно до ч. 1 ст. 6 вищевказаного Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі.
Згідно з пунктом 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630 (чинної на час виникнення боргу), послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.
За змістом п. 1 ч. 2 ст.7 та п. 2 ч. 2 ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року обов`язком споживача є укладання договору про надання житлово- комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а обов`язком виконавця є готування та укладання із споживачем договору про надання комунальних послуг з визначенням відповідності за дотриманням умов їх виконання згідно з типовим договором.
Відповідно до вимог ч.4 ст.13 Закону України «Про житлового-комунальні послуги» від 09.11.2017 року з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Проте, станом на сьогоднішній день, договір приєднання не підписаний споживачем, і один із примірників даного договору виконавцю послуг не повернутий.
Отже, необхідність укладання договору про надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладання визначено як обов`язок, а не право споживача таких послуг.
Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (постанова Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі № 6-59-цс13).
Відповідно до правової позиції, висловленої в постанові Верховного Суду від 19.08.2019 року у справі №226/1437/16-ц, підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг комунальним підприємством. Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання щодо надання послуг з централізованого опалення, а відповідач, незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача не отримувати відповідні послуги він не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мережі теплопостачання.
Викладене також узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, наведеними у постановах від 11.11.2015 року у справах № 6-1192цс15 та № 6-1706цс15.
Порядок надання комунальних послуг, їх облік та оплату, права та відповідальність споживачів і виконавців цих послуг визначено Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила), затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, та Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою КМУ від 05.07.2019 року №690.
У відповідності до вимог ст.68 та ч.1 ст.162 ЖК України наймач і власник житла зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплоенергію. електроенергію та інші послуги) за затвердженими в установленому порядку тарифами (ст. 67 ЖК України).
Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року (№ 2189-VIII) індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Відповідно до п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630 (які діяли на час виникнення боргу), плата за послуги з теплопостачання вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку або затверджених норм споживання на підставі платіжного документу. 
Також за змістом п.п.5 п.47 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою КМУ від 05.07.2019 р. №690 (які діють на даний час), індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором.
Таким чином, згідно вказаних норм закону споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України, згідно якої цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Таким чином, між сторонами виникли відносини, в яких позивач надає послуги, а відповідач ними користується.
Норми цивільного права поширюються на всі види зобов`язальних відносин.
Отже, з огляду на вищенаведене, між відповідачем та позивачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг в сфері теплопостачання, а саме: виконавець надавав послуги відповідачу, останній такими послугами користувався для задоволення своїх потреб та не відмовився від них, усвідомлюючи, що за послуги треба платити, проте, оплату в повному обсязі не проводив, чим порушив ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року (№ 2189- VIII), ч.1 п.18 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення» № 630 від 21.07. 2005 року, а також п. 1.1 Договору та п.47 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою КМУ від 05.07.2019 року №690.
Таким чином, всупереч ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року, ч.1 п.18 постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 року, п.47 постанови КМУ №690 від 05.07.2019 року, а також Договору про надання послуг з постачання гарячої води та теплової енергії відповідач не виконав свого зобов`язання щодо сплати послуг за період з 01.04.2020 року по 31.08.2023 року, у відповідача ОСОБА_1 наявна заборгованість за послугу центрального опалення в розмірі 13 337,90 грн. та за послугу постачання гарячої води в розмірі 6 520,08 грн., відтак, вказана сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача.
Згідно з положеннями ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору, сплачена позивачем в розмірі 3028 грн. 00 коп. 
Враховуючи наведене та на підставі ст.ст. 12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282, 284, 352, 354 ЦПК України, суд –

В И Р І Ш И В:
Позовну заяву Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.04.2020 року по 31.08.2023 року в загальному розмірі 19 857 (дев`ятнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят сім) грн. 98 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. на відшкодування судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Позивач: Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», код ЄДРПОУ – 05506460, м. Львів, вул. Д. Апостола, 1.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 .

Суддя Величко О.В.