ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2026 року  Справа №918/805/25 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
Головуючий суддя Мельник О.В.
суддя Гудак А.В. 
суддя Маціщук А.В. 
секретар судового засідання Левчук Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" на рішення Господарського суду Рівненської області від 16.04.2026 (суддя Горплюк А.М., повне рішення складено 21.04.2026)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Рівненської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго"
про стягнення заборгованості в розмірі 741301,84 грн
за участю представників: 
позивача - Янкевич Л.Д.,
відповідача - Мицька Р.М.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 16.04.2026 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Рівненської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в сумі 741301,84 грн та 8895,62 судового збору. 
Суд першої інстанції дослідив та встановив, що протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу ГРМ №22 від 10.04.2025 року та акт-розрахунок №22 від 10.04.2025 року відповідають вимогам Розділу ХІ Кодексу ГРМ, матеріали справи не містять заперечень відповідача щодо встановлених порушень роботи приладу обліку, незгодою з порядком обрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу та його вартості. При цьому, докази оплати виставленого рахунку матеріали справи не містять.
Крім того, господарський суд зазначив, що рішенням у справі №918/876/25, яке набрало законної сили, встановлено, що у спірних правовідносинах ТОВ "Рівнетеплоенерго" порушено пп.1 п.3 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, а саме: несправність лічильника, що сталася внаслідок позаштатного режиму його роботи (за відсутності несанкціонованого втручання в його роботу), що кваліфікується як "не з вини споживача", внаслідок чого витрата (споживання) природного газу за попередній період визначена некоректно.
Не погоджуючись з ухваленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" звернулось з апеляційною скаргою до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове – про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Апелянт, зокрема, вважає, що рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права, а саме ч.7 ст. 75 ГПК України, що є підставою для його скасування, оскільки робота лічильника в позаштатному режимі не є встановленим фактом, а становить правовий висновок судів у справі №918/876/25, сформований за результатами оцінки доказів у сукупності з іншими обставинами, пов`язаними з функціонуванням лічильника.
Звертає увагу, що під час розгляду справи №918/876/25 суди не надали оцінки та залишили поза увагою обставину, яка істотно впливає на висновок щодо наявності підстав для здійснення перерахунку обсягів природного газу, зокрема, суди не дослідили та не надали правової оцінки доводам про відсутність витоків газу і неможливість необлікованого споживання газу на нижніх порогах обліку за встановлених обсягів його споживання.
Також зауважує, що рішення у справі №918/805/25 не містить оцінки судом обставин справи та висновку щодо параметрів, за яких облік є некоректним виходячи з встановлених повіркою підстав непридатності даних обліку лічильника, а зводиться до висновку, про необліковане споживання газу в період позаштатного режиму виключно з факту невідповідності ВОГ вимогам ДСТУ.
Скаржник зазначає, що на підтвердження відсутності необлікованого споживання газу через позаштатний режим роботи надано витяги з журналу коректора лічильника "Універсал-02" №9189 за період з 01.03.2025 по 01.04.2025 (спірний період), відповідно до яких погодинне споживання становило 17-42 м3/год. За таких показників похибка перебувала в межах допустимого класу точності, а тому необліковане споживання є фізично неможливим. Висновки суду про застосування пп.1 п.3 глави 2 розділу XI Кодексу ГРС у зв`язку з невідповідністю лічильника ДСТУ не підтверджені матеріалами справи №918/876/25.
Таким чином, вважає, що сама по собі чинність рішення про задоволення акту перевірки не скасовує обов`язку оцінки обставин, що лягли в основу рішення про застосування санкцій на предмет їх законності та обґрунтованості для правильного вирішення спору у даній справі.
Відповідно до ст.263 ГПК України позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що у справі №918/876/25 встановлено обставини позаштатного режиму роботи належного позивачу лічильника газу та його непридатності, що підтверджується матеріалами справи. За таких умов виявлена відповідачем несправність у роботі лічильника призводить до спотворення показань коректора об`єму газу, у зв`язку з чим ці показання не можуть вважатися достовірними та придатними для комерційного обліку.
Відтак, у відповідача як оператора ГРМ були наявні правові підстави для складання акта про порушення та здійснення перерахунку об`єму розподіленого (спожитого) природного газу на об`єкті позивача в порядку, передбаченому пп.1 п.4 глави 4 розділу XI Кодексу газорозподільних систем.
Крім того, з урахуванням ч.4 ст.75 ГПК України, позивач вважає, що законність та обґрунтованість складання Акта про порушення № 22 від 11.03.2025 не підлягають доказуванню.
Відповідач просить апеляційну скаргу ТОВ "Рівнетеплоенерго" залишити без задоволення, рішення Господарського суду Рівненської області від 16.04.2026 – без змін. 
Відповідно до ч.1, 4 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши апеляційну скаргу в межах вимог та доводів наведених в них, відзив на апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" отримує послуги з розподілу природного газу на підставі підписаної заяви-приєднання № ТА-1616 від 01.01.2024 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим). 
Відповідно до п.1.3 договору, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст. 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк.
За умовами п.2.1 договору, Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.
Підпункт 4 п.7.2 договору передбачає, що Оператор ГРМ має право перевіряти роботу комерційного вузла обліку (лічильника газу), у тому числі встановленого на об`єкті Споживача, у порядку, визначеному Кодексом газорозподільних систем.
Положеннями п.5.3 договору визначено, що при здійсненні обліку спожитого природного газу споживачем, що не є побутовим, за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр (м.куб.) природного газу, приведений до стандартних умов згідно з вимогами, визначеними в Кодексі газорозподільних систем.
У разі виявлення порушень вимог Кодексу газорозподільних систем при обліку спожитого природного газу побутовим споживачем та споживачем, що не є побутовим, за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу беруться об`єми природного газу, які нараховуються згідно з вимогами Кодексу газорозподільних систем.
11.03.2025 року працівниками Оператора ГРМ при проведенні перевірки на об`єкті ТОВ "Рівнетеплоенерго" за адресою: м. Рівне, вул. Буковинська,12, корпус А, було складено акт про порушення №22 та встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: порушення пп.1, п.3 , глави 2, розділу ХІ Кодексу ГРМ - пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно сторонні звуки в корпусі лічильника при споживанні газу, пошкодження корпусу лічильника (Місце приєднання до вихідного фланця). Несправність індикатора обчислювача. При проведенні перевірки усунуто порушення: ЗВТ демонтовано для проведення позачергової повірки встановлено підмінні ЗВТ.
11.03.2025 року складено Акт розпломбування та зняття лічильника РГК G100 за №6066 показник 94867,60 м3 дата повірки 13.09.2023 з зняттям Пломб. Коректор (обчислювач) об`єму газу Універсал -02 за №9189 показник 94867,60 м3 дата повірки 09.08.2023. Перетворювач тиску РС-28 за №01113508 дата повірки 03.07.2024. Перетворювач температури ПВТ-01 за №10885 дата повірки 03.07.2024. 
11.03.2025 року складено Акт встановлення та пломбування лічильника РГК G100 за №0302 дата повірки 11.03.2025 з встановленням пломби, а також Акт перевірки вузла обліку природного газу та протоколи про направлення на позачергову чи експертну повірку лічильника газу та обчислювача газу. 
За результатами позачергової повірки встановлено, що лічильник газу РГК G -100 №6066 не відповідає вимогам ДСТУ 9034:2020 Лічильники газу роторні. Згідно протоколу випробувань, похибка на витраті Qmin = -2,46, що відображено у Довідці про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 5л/1718 від 18.03.2025 виданій ДП "Львівстандартметрологія" (Рівненська філія). 
18.03.2025 року Рівненською філією ДП "Львівстандартметрологія" видано свідоцтво за результатами проведення позачергової повірки Про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 5М/2940 про те, що обчислювач Універсал 02 відповідає вимогам ДСТУ 9039:2020 Обчислювачі для лічильників газу електронні. 
У подальшому ТОВ "Рівнетеплоенерго" листом від 07.04.2025 у відповідь на лист за від 07.03.2025 Рівненської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" надало пояснення, що пошкодження корпусу лічильника, шуми на корпусі лічильника, були наявні до та після ремонту, чергової повірки в ТОВ "Зеро" 13.09.2023, вхідного контролю та встановлення в ВОГ на котельні за участі Оператора ГРМ, а несправність індикатора обчислювача через часткове миготіння дисплея коректора, не впливає на роботу коректора. Покази лічильника співпадають з показами коректора (інформація про аварійні ситуації в коректорі відсутні).
У зв`язку з визнанням лічильника газу непридатним, у відповідності до п.8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ, акт про порушення №22 від 11.03.2025 було передано на розгляд комісії Рівненської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу газорозподільних систем
Комісією Рівненської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України", згідно протоколу засідання комісії №22 від 10.04.2025 було задоволено акт №22 від 11.03.2025 про порушення п.п.1 п.3 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем. У протоколі також зазначено, що комерційний ВОГ працював в позаштатному режимі, за результатами позачергової повірки лічильник визнаний непридатним до подальшого застосування, на підставі чого Оператором ГРМ прийнято рішення про задоволення акту про порушення та проведення нарахувань, передбачених п.4 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ.
На підставі рішення №22 від 10.04.2025 про задоволення акта, згідно Акта-розрахунку необлікованого об`єму газу від 10.04.2025 проведено перерахунок з 07:00 год 01.03.2025 по 11:00 год 11.03.2025 (момент встановлення справного лічильника) обсягів газу. Обсяг донарахованого об`єму природного газу склав 33 321,01 м3 вартістю 741301,84 грн. з ПДВ.
Листом від 16.04.2025 повідомлено споживача про рішення Комісії позивача від 10.04.2025 та надано акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу №22 від 10.04.2025 та рахунок на оплату №2780 від 16.04.2025.
Враховуючи, що споживач у добровільному порядку не виконав рішення комісії з розгляду акта про порушення №22 від 10.04.2025 та відповідно не здійснив оплату рахунку на суму 741301,84 грн, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Аналізуючи встановлені обставини справи та надаючи їм оцінку в процесі апеляційного перегляду справи по суті заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно зі ст.40 Закону України "Про ринок природного газу", розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.
За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Договір розподілу природного газу є публічним.
Правовідносини сторін у цій справі виникли з договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) та регулюються положеннями Кодексу газорозподільних систем (далі – Кодекс ГРМ), затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕП) від 30.09.2015 №2494, який визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.
Згідно з правилами п.1 глави 1 розділу Х Кодексу ГРМ, приладовий облік природного газу в ГРМ (газорозподільна система) організовується та здійснюється з метою отримання та реєстрації за допомогою комерційного ВОГ (вузол обліку природного газу) інформації про об`єми передачі (розподілу, споживання) природного газу в точках вимірювання та подальшого її використання при забезпеченні комерційного обліку природного газу між суб`єктами ринку природного газу.
Положеннями п.2 глави 9 розділу Х Кодексу ГРМ та пп.4 п.7.2. договору встановлено, що перевірка комерційного ВОГ, а також контрольний огляд вузла обліку здійснюються у будь-який час доби та у присутності споживача (суміжного суб`єкта природного газу) або його представника, крім випадків, передбачених цим розділом.
Відповідно до п.6 глави 9 розділу Х Кодексу ГРМ, за підсумками перевірки комерційного ВОГ та за умови відсутності зауважень представник Оператора ГРМ на місці перевірки повинен скласти відповідний акт обстеження/акт контрольного огляду вузла обліку (по одному екземпляру для кожної сторони), що має бути підписаний споживачем (суміжним суб`єктом ринку природного газу).
Згідно з приписами пункту 1 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 21 до цього Кодексу.
Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення (п. 2 гл.5 розділу ХІ Кодексу ГРМ).
Як вірно встановлено судом першої інстанції, під час обстеження лічильника газу на об`єкті споживача було встановлено порушення Кодексу ГРМ: порушення пп.1 п.3 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ (робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно (несправність коректора, дані не зчитуються, табло коректора не відображає інформацію), з приміткою: "сторонні звуки в корпусі лічильника при споживанні газу, пошкодження лічильника (місце приєднання до вихідного фланця), несправність індикатора обчислювача".
За результатами проведеної перевірки на об`єкті споживача було складено акт про порушення №22 від 11.03.2025 за участю представника споживача. Акт підписаний представником із зауваженням про те, що шуми спостерігалися раніше.
За положеннями пп.1 п.3 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ, до порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як "не з вини споживача"), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, належать: 1) пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно.
У відповідності до п.8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Засідання комісії з розгляду акта про порушення має бути проведено Оператором ГРМ не пізніше двомісячного строку з дня складання акта про порушення (крім випадку очікування результатів експертизи ЗВТ, яка проводиться суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України "Про судову експертизу").
Пунктом 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.
Згідно з умовами п.12 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ, вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі.
Таким чином, підставою для стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу є рішення комісії, оформлене протоколом, прийняте у передбаченому законом порядку.
У зв`язку з визнанням лічильника газу непридатним, у відповідності до п. 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ, акт про порушення №22 від 11.03.2025 було передано на розгляд комісії Рівненської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу газорозподільних систем (далі – Комісія). 
Рішенням комісії, оформленого протоколом засідання комісії №22 від 10.04.2025, задоволено акт про порушення №22 від 11.03.2025, який складений про порушення п.п.1 п.3 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем. Зокрема, в протоколі засідання Комісії зазначено, що комерційний ВОГ працював в позаштатному режимі, за результатами позачергової повірки лічильник визнаний непридатним до подальшого застосування, а відтак наявні підстави для задоволення акта про порушення та проведення нарахувань, передбачених п.4 глави 4 роздулу ХІ Кодексу ГРМ. Причина перерахунку розподіленого природного газу – робота комерційного ВОГ в позаштатному режимі внаслідок чого споживання природного газу обліковувалося некоректно. 
Апеляційний суд враховує, що рішення комісії про задоволення акта про порушення №22 від 11.03.2025, оформлене протоколом засідання комісії №22 від 10.04.2025, було предметом судового розгляду у справі №918/876/25 за позовом ТОВ "Рівнетеплоенерго" до ТОВ "Газорозподільні мережі України" в особі Рівненської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" про визнання зазначеного рішення комісії недійсним.
Рішенням Господарського суду Рівненської області від 23.12.2025 у справі №918/876/25, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.03.2026, у задоволенні позову відмовлено. 
Судові рішення мотивовані тим, що лічильник газу мав несправності, спричинені позаштатним режимом його роботи, що підпадає під визначення порушення, передбаченого пп.1 п.3 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ. У разі виявлення такого порушення здійснюється розрахунок необлікованих (облікованих частково) об`ємів природного газу відповідно до вимог абз.9 п.6 глави 6 розділу X та пп.1 п.4 глави 4 розділу XІ Кодексу ГРМ. За таких обставин у відповідача як у оператора ГРМ були наявні правові підстави для оформлення акта про порушення та проведення перерахунку об`єму розподіленого (спожитого) природного газу на об`єкті позивача в порядку, передбаченому пп.1 п. 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ.
Відтак, суди дійшли висновку, що відповідач при прийнятті рішення комісії з розгляду актів про порушення та проведення нарахування об`ємів природного газу діяв в межах своїх повноважень, у порядок та спосіб, встановлений законом, відповідачем повно з`ясовано обставини та документи які мають значення, та які у своїй сукупності стали підставою для задоволення акта про порушення № 22 від 11.03.2025.
За наявності визначених ст.75 ГПК України підстав учасники процесу можуть бути звільнені від доказування, зокрема частиною четвертою цієї статті передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Преюдиційність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, яке набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акту, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами (подібний висновок міститься у п. 4.26 постанови Верховного Суду від 26.11.2019 у справі №902/201/19).
У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта (постанова Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №753/11000/14-ц).
Отже, виходячи з вищевикладеного, враховуючи принцип обов`язковості судових рішень згідно ст.129-1 Конституції України, а також принцип правової певності як основний елемент верховенства права, судові рішення у справі №918/876/25, які набрали законної сили, не можуть бути поставлені під сумнів та мають преюдиціальне значення, а встановлені при їх ухваленні обставини, зокрема, щодо правомірності та обґрунтованості складання акта про порушення №22 від 11.03.2025 та прийняття рішення комісії про його задоволення, є преюдиційними для спірних правовідносин на підставі ч.4 ст.75 ГПК України.
При цьому, для спростування преюдиційних обставин, передбачених статтею 75 ГПК, учасник господарського процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку за правилами встановленими ГПК України. Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу.
Відтак, господарський суд під час розгляду конкретної справи на підставі встановлених ним обставин (у тому числі з урахуванням преюдиційних обставин) повинен самостійно оцінювати обставини (факти), які є предметом судового розгляду та ухвалити рішення з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм (аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 08.08.2019 у справі №922/2013/18 та від 20.03.2020 у справі №910/2360/19). 
Будь-яких належних та допустимих доказів у розумінні статей 76, 77 ГПК України на спростування зазначених преюдиційних обставин відповідачем не надано, у зв`язку з чим встановлені у судових рішеннях у справі №918/876/25 преюдиційні обставини підлягають врахуванню під час розгляду цієї справи.
Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції вимог ч.7 ст.75 ГПК України не заслуговують на увагу, оскільки господарський суд при ухваленні оскаржуваного рішення врахував не правову оцінку, надану судами у справі №918/876/25, а встановлені ними фактичні обставини. Зокрема, у справі №918/876/25 судами було встановлено наявність несправностей лічильника газу, спричинених його позаштатним режимом роботи, а також правомірність складення акта про порушення №22 від 11.03.2025 та прийняття рішення комісії про його задоволення. Саме ці обставини були предметом дослідження та встановлені судами на підставі оцінки поданих сторонами доказів.
Колегія суддів вважає, що той факт, що встановлені судами обставини стали підставою для подальшого правового висновку щодо наявності порушення вимог Кодексу ГРМ, не змінює їх характеру як фактичних обставин, встановлених судовими рішеннями, що набрали законної сили, а тому суд першої інстанції правомірно врахував зазначені обставини як преюдиційні відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України.
З огляду на те, що правомірність складання акта про порушення №22 від 11.03.2025 та законність рішення комісії про його задоволення встановлені судовими рішеннями, які набрали законної сили, суд виходить з того, що рішення комісії, оформлене протоколом №22 від 10.04.2025, є чинним, породжує відповідні правові наслідки для сторін та є належною і достатньою правовою підставою для нарахування та стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу.
На виконання рішення комісії №22 від 10.04.2025 про задоволення акта про порушення позивачем складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу від 10.04.2025, відповідно до якого здійснено перерахунок обсягів спожитого природного газу за період з 07:00 год. 01.03.2025 по 11:00 год. 11.03.2025, тобто до моменту встановлення справного лічильника газу.
Згідно з актом-розрахунком обсяг донарахованого природного газу становить 33321,01 м3, а його вартість - 741301,84 грн з ПДВ.
Як вбачається з матеріалів справи, листом від 16.04.2025 позивач повідомив відповідача про прийняте комісією рішення від 10.04.2025 та направив акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу №22 від 10.04.2025, а також рахунок на оплату №2780 від 16.04.2025.
З огляду на відсутність у матеріалах справи доказів сплати відповідачем вартості донарахованого обсягу природного газу, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги про стягнення 741301,84 грн є обґрунтованими, підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню. 
Щодо доводів апелянта про недослідження судом обставин щодо відсутності витоків газу, неможливості необлікованого споживання газу на нижніх порогах обліку за встановлених обсягів його споживання, а також параметрів, за яких облік є некоректним, колегія суддів зазначає, що такі твердження фактично зводяться до незгоди з висновками судів у справі №918/876/25 та не спростовують встановлених у справі обставин, які набули преюдиційного значення.
У силу приписів ч.1 ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та досліджені судом апеляційної інстанції в розумінні ст.73, 76-79, 86 ГПК України.
Судова колегія вважає, що суд першої інстанції на підставі сукупності досліджених доказів повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування ухваленого у справі рішення, а наведені в ній доводи ґрунтуються на помилковому тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права та зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин справи.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення рішення Господарського суду Рівненської області від 16.04.2026 без змін, з огляду на що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" задоволенню не підлягає.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04) зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема судів, мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі "Трофимчук проти України" (№4241/03, §54, ЄСПЛ, 28.10.2010) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Зважаючи на викладене, апеляційний суд зазначає, що надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і в процесуальному сенсах, а інші доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують вказаного висновку.
Оскільки відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції, судовий збір за подачу апеляційної скарги покладається на скаржника згідно ст.129 ГПК України.
Керуючись ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Рішення Господарського суду Рівненської області від 16.04.2026 у справі №918/805/25 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" - без задоволення. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена "11" червня 2026 р.

Головуючий суддя Мельник О.В. 

Суддя   Гудак А.В. 

Суддя   Маціщук А.В.