КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Справа № 755/21446/25

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6602/2026
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2026 року м. Київ
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів 
судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,
суддів: Музичко С.Г., Фінагеєва В.О., 

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний комфорт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 08 грудня 2025 року, ухваленого під головуванням судді Галаган В.І.,-
встановив:

У жовтні 2025 року ТОВ «Столичний комфорт» звернулось до суду із названим позовом.
ТОВ «Столичний комфорт» просило стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 13 958 грн 91 коп., інфляційні втрати у розмірі 1 434 грн 77 коп., 3 % річних у розмірі 698 грн 71 коп., сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3 028 грн 00 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 8 000 грн 00 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач надає послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 .
Відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 у вказаному будинку та своєчасно не вносив плату за отримані послуги. За період із 01 січня 2024 року по 01 вересня 2025 року розмір заборгованості становить 16 092 грн 39 коп.
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 08 грудня 2025 року названий позов задоволено.
Стягнуто із ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний комфорт» (м. Київ, вул. Нижній Вал, 17/8, оф. 6, код ЄДРПОУ 33833708) заборгованість за отримані послуги з утримання будинку за період з 01 січня 2024 року до 01 вересня 2025 року у розмірі 16 092 грн 39 коп.
Стягнутоіз ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ,  АДРЕСА_3 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний комфорт» (м. Київ, вул. Нижній Вал, 17/8, оф. 6, код ЄДРПОУ 33833708) витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн 00 коп. та слачений судовий збір з подання позовної заяви у розмірі 3 028грн 00 коп., а всього на загальну суму 6 028 грн 00 коп.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Звертаючись до суду із апеляційної скаргою, ОСОБА_1 просив здійснити розгляд апеляційної скарги у відкритому судовому засіданні із викликом учасників справи.
Враховуючи ціну позову ТОВ «Столичний комфорт», фактичні обставини справи та положення ч. 1 ст. 369 ЦПК України, колегія суддів відхиляє клопотання ОСОБА_1 та вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги без повідомлення та виклику учасників справи.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог ТОВ «Столичний комфорт» про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. 
Враховуючи, що позивач надає послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 , а відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 у вказаному будинку, відтак, у  ОСОБА_1 виник обов`язок щодо оплати вказаних послуг.
Стягуючи із відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн 00 коп., судом першої інстанції враховано принцип співмірності суми витрат із обсягом наданих адвокатом послуг та складності розглянутої справи.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.
Встановлено, що  ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_4 .
ТОВ «Столичний комфорт» є експлуатуючою організацією, яка здійснює обслуговування будинку АДРЕСА_1 .
Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10 вересня 2025 року, ОСОБА_1 є власником квартири  АДРЕСА_4 .
14 грудня 2021 року між ТОВ «Столичний комфорт» та відповідачем укладено договір № Г3/Б060/У від 14 грудня 2021 року про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, за яким позивачем надавались відповідачу послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 згідно до структури послуг, наведеної у додатку-1 до договору.
ОСОБА_1 зобов`язався своєчасно оплатити надані послуги за узгодженими тарифами та на умовах, передбачених договором.
Обґрунтовуючи поданий позов, ТОВ «Столичний комфорт» зазначило, що відповідач отримує від позивача послуги з утримання багатоквартирним будинком та має заборгованість за період із 01 січня 2024 року по 01 вересня 2025 року у розмірі 13 958 грн 91 коп.
Враховуючи положення ст. 625 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідачів 3 % річних у розмірі 698 грн 71 коп. та інфляційні втрати у розмірі 1 434 грн 77 коп.
За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено розподіл житлово-комунальних послуг за порядком затвердження цін і тарифів на них.
За ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).
Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.
За ст. ст. 156, 162 ЖК України власник та члени його сім`ї зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Звертаючись до суду із позовом ТОВ «Столичний комфорт» просило стягнути з відповідача заборгованість за послуги з утримання багатоквартирним будинком.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно,  ОСОБА_1 є власником квартири      АДРЕСА_4 .
До матеріалів справи долучено копію договору № ГЗ/Б060/У від 14 грудня 2021 року, згідно якого позивач зобов`язується надавати співвласникам послуги з утримання будинку    АДРЕСА_1 , власник квартири АДРЕСА_2 зобов'язуються оплачувати вказану послугу.
Так, відповідач не відмовлявся від отримання послуг з утримання багатоквартирним будинком   АДРЕСА_1 .
Матеріали справи не містять доказів на підтвердження направлення ТОВ «Столичний комфорт» відповідачем заперечень щодо договірних умов.
Доказів неотримання послуг з утримання багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_1 відповідачем не надано.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає доведеним обов`язок відповідача здійснювати оплату за надані послуги з утримання багатоквартирним будинком.
Відтак, позовні вимоги ТОВ «Столичний комфорт» щодо стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 13 958 грн 91 коп. є обгрунтованими.
Закріплена у п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та 3 % річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові.
На підставі наведеного, з відповідача також підлягає стягненню інфляційна складова боргу у розмірі 1 434 грн 77 коп. та 3 % річних у розмірі 698 грн 71 коп.
Розв'язуючи спір, судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи та обгрунтовано визнано доведеним право вимоги ТОВ «Столичний комфорт» щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги із відповідача.
Звертаючись до суду із позовом, представник ТОВ «Столичний комфорт» просив стягнути із ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 8 000 грн 00 коп.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача надано копію: договору про надання правової допомоги від 18 червня 2023 року; акту наданих послуг № 544 від 12 вересня 2025 року; детального опису виконаних робіт від 12 вересня 2025 року.
В детальному описі наданих послуг від 12 вересня 2025 року зазначено: 
- вивчення судової практики у справах про відшкодування вартості за надані житлово-комунальні послуги - 1 год - 2 000 грн 00 коп.;
- підготовка позовної заяви - 2 год - 4 000 грн 00 коп.;
- подача позовної заяви - 1 год - 2 000 грн 00 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
За ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно ч. ч. 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин даної справи, беручи до уваги, що дана справа не є унікальною та не потребувала значного часу для підготовки позовної заяви, колегія суддів вважає, що зазначені представником ТОВ «Столичний комфорт» витрати на правничу допомогу у розмірі 8 000 грн 00 коп. є недостатньо обґрунтованими та завищеними.
Відтак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь позивача понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн 00 коп.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не забезпечено повного та всебічного розгляду справи та не проведено розгляду позовної заяви із викликом відповідача, колегія суддів відхиляє, оскільки враховуючи ціну позову ТОВ «Столичний комфорт», та встановлені фактичні обставини справи суд правильно вважав за можливе здійснити розгляд позову у порядку письмового провадження. 
Дослідивши матеріали справи, колегією суддів встановлено, що відповідач скористався своїм правом надати пояснення та заперечення щодо позовних вимог ТОВ «Столичний комфорт» та звернувся до суду першої інстанції із відзивом на позовну заяву.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не витребувано у товариства жодних додаткових документів щодо деталізованого розрахунку заборгованості за ввесь період та щодо встановлених тарифів, колегія суддів оцінює критично, оскільки звертаючись до суду із позовною заявою ТОВ «Столичний комфорт» надано належні та достатні докази на підтвердження наявності у відповідача заборгованості та її розміру. Згідно долученого розрахунку заборгованості, позивачем обгрунтовано нарахування заборгованості, 3 % річних та інфляційних втрат за кожен місяць та період прострочення виконання відповідачем зобов`язання щодо сплати за отримані житлово-комунальні послуги. 
Доводи апеляційної скарги про те, що розрахунок ТОВ «Столичний комфорт» щодо заборгованості відповідача є безпідставним та не відповідає обставинам справи, колегія суддів оцінює критично, оскільки апелянтом вказаний розрахунок жодними належними та допустимими доказами не спростовано.
Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або неправильне застосування норм процесуального права.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 08 грудня 2025 року ухвалено з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає. 
Оскільки в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,- 
постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 08 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст складено 03 червня 2026 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов 

Судді: С.Г. Музичко 

В.О. Фінагеєв