Справа № 589/3695/25
Провадження № 2/589/2112/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року	м. Шостка	

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді – Темірова Ч.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Шостка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
установив:
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» (далі позивач) звернулося до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області через систему «Електронний суд» з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач), у якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №552347 від 21.03.2021 в сумі 13240,98 грн та судові витрати 8422,40 грн.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.03.2021 за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» Вертієвець Станіславом Олександровичем подано заявку на отримання кредиту № 552347. Відповідач підтвердив прийняття умов кредитного договору, ознайомився з усіма його умовами та правилами, що розміщені на веб-сайті ТОВ «Слон Кредит» та є невід`ємною частиною цього договору, а своїм підписом підтвердив, що перед укладенням цього кредитного договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана вся інформація. За вказаних обставин ОСОБА_1 уклав договір про споживчий кредит № 552347 від 21.03.2021 з ТОВ «Слон Кредит» та на підставі платіжного доручення йому були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в розмірі 12000,00 грн. Проте відповідачем умови договору не були виконані, сума кредиту не повернута, тому утворилась заборгованість в сумі 13240,98 грн. На підставі договору відступлення прав вимоги №2808-23 від 28.08.2023 ТОВ «Слон Кредит» відступило право вимоги за кредитним договором №552347 від 21.03.2021 на користь ТОВ «Діджи фінанс». Станом на дату звернення до суду заборгованість за кредитним договором становить 13240,98 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 8178,60 грн; заборгованість по відсоткам становить 5062,38 грн. Відповідач не здійснив погашення заборгованості, що змушує позивача звернутись до суду з цим позовом.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 02 вересня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Визначено відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Вказана ухвала надсилалася відповідачу рекомендованим поштовим відправленням за адресою, за якою останній зареєстрований, поштові відправлення повернуті з відміткою «одержувач відсутній за вказаною адресою», яка проставлена 19.09.2025 та 02.12.2025, що відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України потрібно вважати днем вручення цього судового рішення.
Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходили.
За відсутності таких клопотань, суд, відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу за наявними у ній матеріалами.
Встановлені судом фактичні обставини, та зміст спірних правовідносин, мотиви та застосовані норми права.
Під час розгляду справи встановлено що 21.03.2021 ОСОБА_1 заповнив договір споживчого кредиту №552347 від 21.03.2021, в якому зазначив свої особисті дані: прізвище, ім`я, по батькові, ідентифікаційний номер, рік народження, номер мобільного телефона, паспортні дані. Надав також згоду, зокрема, щодо умов кредитування.
Договір споживчого кредиту № 552347 від 21.03.2021 містить погоджені умови кредитування, а саме: замовлена сума – 15000,00 грн; строк кредитування- 365 днів з 21.03.2021, дата повернення 21.03.2022; кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування/утримання: - у розмірі 12 000,00 гривень за реквізитами платіжної картки НОМЕР_1 , у розмірі 3000,00 гривень на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п.3.5. договору.
З доданого до позовної заяви договору про споживчий кредит № 552347 від 21.03.2021 укладеного між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 , убачається, що сторони уклали цей договір на підставі пропозиції кредитодавця, яка розміщена в його інформаційно-телекомунікаційній системі та доступна через сайт кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, на таких умовах.
Згідно з договору про споживчий кредит № 552347 від 21.03.2021 ТОВ «Слон Кредит» зобов`язалося на умовах визначених договором надати ОСОБА_1 грошові кошти (кредит) у сумі 15000,00 грн строком на 365 днів. Комісія за надання кредиту 3000,00 грн, яка нараховується за ставкою 25,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Загальні витрати за кредитом: 15000,00 грн
На підтвердження виконання умов укладеного договору та перерахування первісним кредитором грошових коштів на рахунок позичальника у розмірі 12000,00 грн. позивач долучив довідку за вих№2646_230913165055 від 13.09.2023 яку надано ТОВ «Слон Кредит», про те що ТОВ «Універсальні платіжні рішення» успішно перерахувало кошти на платіжну картку клієнта 21.03.2021 09:57:01 на суму 12000,00 грн, маска картки НОМЕР_2 номер транзакції в системі iPay.ua-83721062, призначення платежу: «зачисление 12000 грн на карту НОМЕР_3 » (мовою оригіналу).
Сума заборгованості зазначена у розрахунку за кредитним договором №552347 від 21.03.2021 за період з 21.03.2021 до 21.03.2022 становить 13240,98 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 8178,60 грн; заборгованість за відсотками 5062,38 грн.
На адресу відповідача представником ТОВ «Діджи фінанс» було направлено досудову вимогу від 31.07.2024 та рекомендовано сплатити заборгованість за кредитним договором №552347 від 21.03.2021 у розмірі 13240,98 грн.
28.08.2023 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Діджи фінанс» було укладено договір факторингу №2808-23, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» зобов`язується відступити ТОВ «Діджи фінанс» зазначені у відповідному Реєстрі прав вимоги, а ТОВ «Діджи фінанс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Слон Кредіт» за плату на умовах, визначених договором.
Згідно з витягом з додатку до договору факторингу №2808-23 від 28.08.2023, залишок боргу на момент відступлення прав вимоги за кредитним договором № 552347 від 21.03.2021 становив 13240,98 грн. 
Мотиви та застосовані норми права.
Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно з ст. ст. 525, 526, 527, 530ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.
Згідно з ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.
Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.
Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.
Відповідно до ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7, 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений в письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Отже, як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, ТОВ «Слон Кредит» виконало в повному обсязі умови кредитного договору № 552347 від 12.03.2021, укладеного з ОСОБА_1 надавши останньому обумовлену суму кредиту, проте відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі не виконав, внаслідок чого ТОВ «Діджи фінанс» має право стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за тілом кредиту у розмірі 8137,60 грн і заборгованість за відсотками – 5062,38 грн. Саме таку суму заборгованості ТОВ «Слон Кредит» за договором факторингу №2808-23 від 28.08.2023 передало ТОВ «Діджи фінанс», в результаті чого останнє набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 552347 від 21.03.2021.
Частиною першою ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Частина 2 ст. 13 ЦПК України визначає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Розмір кредитної заборгованості та її складові відповідач не спростував, контррозрахунку боргу не надав. З метою з`ясування питання наявності або відсутності заборгованості за кредитним договором клопотань або заяв суду не заявляла.
Враховуючи викладене, оскільки відповідач порушив зобов`язання, встановлені кредитним договором №552347 від 21.03.2021, докази своєчасної та повної оплати заборгованості за цим договором в матеріалах справи відсутні, а тому суд вважає за правомірне позов задовольнити на загальну суму 13240,98 грн.
Що стосується вимог про стягнення судових витрат суд зазначає таке.
Згідно з платіжної інструкції № 552347 від 01 серпня 2025 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень.
Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. 
Крім того, позивач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.
На підтвердження повноважень адвоката Лівак І.М. долучено такі документи: копію договору №42649746 про надання правової допомоги від 01.01.2025 ; копію акту№552347 від 30.05.2025 та деталізований опис наданих послуг із зазначенням загальної суми наданих послуг у розмірі 6000,00 грн; додаткову угоду від 30.05.2025. 
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
За умовами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 30 серпня 2023 року у справі № 911/3586/21, критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009,пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Звернення до суду з позовами про стягнення заборгованості за кредитним договором носить масовий характер, справа є малозначною в силу вимог закону, та не є складною. З цих підстав суд вважає, що послуги адвокатів за даною категорією справ є стандартними послугами і тому не потребують великих професійних затрат. Витрати на послуги адвоката в розмірі 6 000,00 грн. за даною справою є неспівмірними із складністю справи та виконаних адвокатами робіт.
За таких обставин, дотримуючись принципів розумності, пропорційності та справедливості, суд дійшов висновку про необхідність зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача до 3000,00 грн.
З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст. 5, 13, 15, 512-516, 525-526, 625-627,634, 638, 1054, 1077 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 89, 95, 141, 259, 263-265, 275, 279, 351-355 ЦПК України, суд,
ухвалив:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП:НОМЕР_4 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 )на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» (код ЄДРПОУ 42649746, адреса місцезнаходження: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд.8, м. Київ, поштовий індекс: 04112, рахунок IBAN: НОМЕР_5 , відкритий в АТ «ПУМБ») заборгованість за договором про споживчий кредит № 552347 від 21.03.2021 у загальному розмірі 13240 (тринадцять тисяч двісті сорок) гривень 98 копійок.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП:НОМЕР_4 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 )на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» (код ЄДРПОУ 42649746, адреса місцезнаходження: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд.8, м. Київ, поштовий індекс: 04112, рахунок: IBAN: НОМЕР_5 , відкритий в АТ «ПУМБ») суму сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 3000,00 (три тисячі) гривень.
Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його складання повного тексту шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано протягом строку оскарження; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс», код ЄДРПОУ 42649746, адреса місцезнаходження: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд.8, м. Київ, поштовий індекс: 04112.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП:НОМЕР_4 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 )
Дата складення повного судового рішення 30 грудня 2025 року.

Суддя	Ч.М.Теміров