Справа № 127/10056/26
Провадження № 2/127/2957/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2026  
Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Романюк Л.Ф., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб цивільну справу за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, вул. Лісова, буд. 2, м. Бровари, Київська область) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В:
До суду звернулося ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 23.05.2025 року між ТОВ « Стар Файненс Груп» та відповідачем було укладено кредитний договір №54242-05/2025, відповідно до умов якого позичальнику надано кредитні кошти, а останній зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі у строки і на умовах, визначених договором.
Позивач зазначив, що договір укладено в електронній формі із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». 
У подальшому, 22.12.2025 року між ТОВ « Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №22122025, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача, що підтверджується реєстром боржників №22122025 від 22.12.2025 року. 
Згідно з наданим розрахунком, станом на момент звернення до суду за відповідачем обліковується заборгованість у розмірі 12700,00 грн., з яких 5 000 грн. — заборгованість за основною сумою боргу, 1350,00 грн. — заборгованість за відсотками, 6350,00 грн — заборгованість за пенею, у зв`язку з чим позивач просив стягнути вказану суму заборгованості та судові витрати.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.04.2026 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу разом із копією позовної заяви з додатками було надіслано відповідачці  ОСОБА_1 на адресу останнього відомого місця її реєстрації рекомендованим листом з повідомленням, однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було.
Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Так, судом встановлено. 
23.05.2025 року між ТОВ « Стар Файненс Груп» та  ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту №№54242-05/2025.
Із змісту договору вбачається, що кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти на умовах строковості, платності та повернення, а позичальник — повернути кредит, сплатити проценти та комісію у строки і на умовах, визначених договором. Умовами договору передбачено, що його укладення здійснюється в електронній формі шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», при цьому договір містить персональні дані відповідача, номер телефону, електронну адресу, реквізити паспорта та РНОКПП відповідача ( а.с.9-11).
Згідно з розділом 1 договору, сума кредиту становила 5 000 грн, строк кредитування — 120 днів, дата надання кредиту — 23.05.2025р., дата повернення кредиту — 19.09.2025р., денна процентна ставка за користування кредитом визначена у фіксованому розмірі 0,98 %( а.с.9-11).
Додатком до договору є паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено основні умови кредитування, порядок повернення кредиту, нарахування процентів та відповідальність за прострочення виконання зобов`язань ( а.с.12-13).
Із наданої позивачем довідки Сервісу онлайн платежів IPay.ua №3426_260316171235 від 16.03.2026р. вбачається, що 23.05.2025р. на картку ОСОБА_1 були зараховані кошти в сумі 5000 грн. ( а.с.13 зворот).
Відповідно до договору факторингу №22122025 від 22.12.2025р., укладеного між ТОВ ТОВ « Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», первісний кредитор відступив позивачу право грошової вимоги до боржників, визначених у реєстрі боржників ( а.с.15-18). 
Згідно з витягом із реєстру боржників №22122025 від 22.12.2025р., до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до  ОСОБА_1 за договором №54242-05/2025 на загальну суму 12700,00 грн, із яких: 5 000 грн — основний борг, 1350 грн — заборгованість за відсотками, 6350,00 грн — пеня ( а.с.19).
Наданим позивачем розрахунком заборгованості підтверджується, що відповідачка у визначені договором строки кредитні кошти та нараховані платежі не повернула, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у заявленому позивачем розмірі. 
Таким чином, всупереч умовам Договору позики, незважаючи на повідомлення, Відповідачка не виконала свого зобов`язання, не повернула кошти та не сплатила платежі відповідно до Договору ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.
Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 1Глави 71 ЦК України «Позика».
Згідно ч. 1ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Враховуючи те, що судом встановлено факт укладення між  ОСОБА_1 та ТОВ « Стар Файненс Груп» кредиту №54242-05/2025 від 23.05.2025р. на суму в розмірі 5000,00 грн., встановлено факт отримання відповідачкою коштів за даним договором та факт їх неповернення відповідачкою у відповідності до умов вказаного у договорі та у строки визначені сторонами, то суд дійшов висновку про обґрунтованість позову щодо стягнення суми заборгованості за позикою в сумі 5000,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу та 1350 грн.- заборгованості за відсотками. Розрахунок суми заборгованості по даним платежам відповідає умовам договору.
При цьому суд приймає до уваги ту обставину, що ТОВ « Стар Файненс Груп» відступило право вимоги щодо відповідача на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» і таке відступлення відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст.512та 513 ЦК України, а тому позов підлягає задоволенню в даній частині. 
Щодо заявлених вимог про стягнення суми по пені в розмірі 6350,00 грн., дані вимоги не підлягають до задоволення зі слідуючих підстав.
Надаючи оцінку таким доводам, суд зазначає, що ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022«Про введення воєнного станув Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який продовжувався Указами Президента України та який діє на даний час.
Відповідно до Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, пунктом 2 частини 3 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України № 2120-IX передбачено, що цей Закон застосовується до відносин за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, що виникли у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.
Суд зауважує, що тлумачення змісту кредитного договору дає підстави для висновку, що сторонами погоджено саме відповідальність за невиконання чи неналежне виконання грошового зобов`язання за договором.
У даній справі штраф в сумі 6350,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача є мірою відповідальності за невиконання боргових зобов`язань позичальником в розумінні ст. 549 ЦК України, а тому відповідач звільняється від їх сплати на період воєнного стану.
У зв`язку з цим, суд дійшов висновку, що вимоги позову в даній частині є необґрунтованими, а тому не підлягають до задоволення.
Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем в сумі 1331,20 грн., відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, пропорційно задоволеним вимогам.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 281, 282 ЦПК України, суд,- 

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором-задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 6350 грн. ( шість тисяч триста п`ятдесят) грн., 1331,20 грн. судового збору.
В решті вимог- відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено, шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст рішення складено 11.06.2026 року.

Учасники справи: 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (01032 м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд.30, ЄДРПОУ 35625014).
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ( АДРЕСА_1 ).

Суддя: