Справа № 296/6636/25
2/296/1848/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" червня 2026 р. м.Житомир
Корольовський районний суд міста Житомира
в складі: головуючого судді Пилипюк Л. М.,
за участю секретаря судового засідання Дзюман А. І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В :
Позивач ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов обґрунтовано тим, що 18 травня 2020 року між АТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 200267721 (далі по тексту рішення – Кредитний договір), відповідно до умов якого ОСОБА_1 було відкрито рахунок та надано кредитний ліміт. Відповідач зобов`язався повернути використані кошти кредитного ліміту та сплачувати плату за користування кредитним лімітом відповідно до умов цього Договору.
25 липня 2024 року між АТ «Банк Форвард» та ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір № GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги щодо осіб, які є боржниками АТ «Банк Форвард», у тому числі, до ОСОБА_1 за Кредитним договором №200267721 від 18 травня 2020 року.
Позивач зазначає, що строк повернення кредиту настав, наявну заборгованість за Кредитним договором відповідач не погашає, що зумовлює необхідність звернення до суду з цим позовом. Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість відповідача за Кредитним договором становить 27 533,74 гривень, з яких: 15 930,83 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 11 602,91 гривень – заборгованість за відсотками.
На підставі наведеного позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за Кредитним договором у розмірі 27 533,74 гривень, а також понесені судові витрати.
Заочним рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 24 липня 2025 року задоволено позов ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Ухвалою суду від 12 грудня 2025 року задоволено заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, заочне рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 24 липня 2025 року скасовано, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач правом на подання письмового відзиву на позовну заяву не скористався.
27 квітня 2026 року від представника відповідача адвоката Свинарчука А. С. до суду надійшли письмові пояснення. Висловлюючи свою позицію в спірних правовідносинах, представник відповідача зазначає, що Національний банк України ухвалив рішення від 07 березня 2023 року № 90-рш про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Банк Форвард» з 08 березня 2023 року. Враховуючи наведене банк не мав права продовжувати нараховувати проценти за користування кредитом.
Представник позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» у судове засідання не з`явився, попередньо заявив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.
Представник відповідача адвокат Свинарчук А. С. заявою від 18 червня 2026 року просить розгляд справи здійснювати без його участі.
У відповідності до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно зі ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст. 1054 Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Суд установив, що 18 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Банк Форвард» із заявою (офертою) № 200267721, в якій запропонував банку укласти з ним Договір про надання та використання платіжної картки. У вказаній заяві ОСОБА_1 , зокрема, виявив бажання укласти договір про надання та використання платіжної картки, найменування продукту – кредитна картка КОКО КАРД Visa Noname, ставка по ліміту – 48 %.
Після акцептування банком вищевказаної заяви, ОСОБА_1 підтвердив власним підписом те, що 18 травня 2020 року він отримав платіжну картку № НОМЕР_1 .
Також установлено, що 18 травня 2020 року ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту (продукт Кредитна карта КОКО-КАРД), відповідно до якого: тип кредиту – відновлювальна кредитна лінія; сума кредиту до 100 000 гривень під час укладення договору, до 200 000 гривень у випадку збільшення ліміту; строк кредитування - 11 місяців, мета отримання кредиту - споживчі потреби, процентна ставка - 48% річних; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у тому числі, тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) – 150 158,35 гривень (100 000 гривень сума кредиту) та 300 316,70 гривень (200 000 гривень сума кредиту); реальна річна процентна ставка, відсотків річних - 57,22 %.
Згідно з випискою по особовому рахунку за договором № 200257721 від 18 травня 2020 року за період з 01 грудня 2011 року по 10 червня 2023 року ОСОБА_1 отримував кредитні кошти і здійснював часткове погашення кредитної заборгованості, йому нараховувалися відсотки за користування кредитними коштами і за прострочення оплати заборгованості, та здійснювались інші банківські операції по рахунку.
З розрахунку, представленого позивачем, вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором станом на 09 червня 2025 року становить 27 533,74 гривень та складається з: 15 930,83 гривень заборгованість за тілом кредиту; 11 602,91 гривень - заборгованість за відсотками.
25 липня 2024 року АТ «Банк Форвард» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» уклали договір № GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги.
Згідно з договором № GL1N426202/1 від 25 липня 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками АТ «Банк Форвард», включно і до відповідача ОСОБА_1 , згідно витягу з реєстру договорів, загальний борг якого – 27 533,74 гривень, з яких: 15 930,83 гривень - залишок по тілу кредиту, 11 602,91 гривень - залишок по відсотках 
Відповідно до п. 1 договору відступлення прав вимоги, АТ «Банк Форвард» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» право вимоги до позичальників та/або заставодавців, зазначених у додатку № 1 до цього договору, які є боржниками, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитними договорами. Новий кредитор сплачує банку за право вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначеними цим договором.
Відповідно до п. 3 договору відступлення права вимоги, новий кредитор зобов`язаний повідомити боржників про відступлення прав вимоги за основними договорами протягом 5 календарних днів з дня набрання чинності цим договором.
Відповідно до п. 5 вказаного договору відступлення, наявні у банку документи, що підтверджують права вимоги до боржників, а також реєстр прав вимог у електронному вигляді, передаються банком новому кредитору за відповідним актом не пізніше 10 робочих днів із дати укладення цього договору.
Як вбачається з копії досудової вимоги від 09 червня 2025 року № 23736326, ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» повідомляло відповідача ОСОБА_1 про відступлення товариству банком прав вимоги та пропонувало повернути заборгованість по кредиту в розмірі 27 533,74 гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (1 ст. 1056-1 ЦК України).
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).
Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України).
Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту.
Позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві відповідну суму коштів у строк та в порядку, встановленому договором. Якщо позичальник не виконав цього зобов`язання, він повинен сплатити пеню (у вигляді процентів) від дня, коли настав строк виконання, до дня повернення коштів кредитодавцеві, незалежно від сплати процентів за умовами договору.
Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Суд ураховує, що сукупність наявних у справі доказів свідчить про те, що банком шляхом вчинення відповідних конклюдентних дій (відкриття рахунку, видача карток, встановлення кредитного ліміту) було акцептовано (прийнято) оферту (пропозицію) відповідача ОСОБА_1 про укладення договору на визначених у Заяві умовах.
Відповідач не заперечує, що він користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість, що також вбачається з банківської виписки по особовому рахунку.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 23 грудня 2020 року у справі № 127/23910/14-ц, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу.
Суд установив, що ОСОБА_1 , уклавши Кредитний договір, належним чином не дотримувався умов договору, не здійснював належним чином погашення заборгованості, внаслідок чого допустив виникнення заборгованості.
Матеріалами справи підтверджено вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми заборгованості по тілу кредиту у розмірі 15 930,83 гривень, а також 11 602,91 гривень процентів за користування кредитом.
Також суд ураховує, що відповідач доводів позивача про таку заборгованість не спростував, контррозрахунку заборгованості не зробив, доказів сплати заборгованості за кредитним договором суду не подав.
У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15, провадження № 61-8803св22).
Щодо аргументів представника відповідача про те, що 07.03.2023 в АТ «Банк Форвард» було відкликано банківську ліцензію, а тому після зазначеної дати не було законних підстав для нарахування відсотків, є безпідставними з огляду на наступне.
Спеціальним законом, яким встановлено процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно з яким тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом (частина 1 статті 2 зазначеного Закону).
Відповідно до ч. 5 ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, правил Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Згідно з ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку:
1) припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, наглядової ради і правління) та органів контролю (внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв`язку з ліквідацією банку;
2) банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси;
3) строк виконання всіх грошових зобов`язань банку та зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) вважається таким, що настав;
4-1) нарахування відсотків, комісійних, штрафів, інших очікуваних доходів за активними операціями банку може припинятися у терміни, визначені договорами з клієнтами банку у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси;
5) відомості про фінансовий стан банку, боржників, які прострочили виконання зобов`язань (за основною сумою та процентами) перед таким банком, а також про вимоги банку до таких боржників перестають бути конфіденційними чи становити банківську таємницю;
6) Фонд здійснює заходи із виконання плану врегулювання, що передбачає виведення банку з ринку у спосіб, передбачений пунктом 2 частини другої статті 39 цього Закону, та відчужує майно (активи) та зобов`язання відповідно до статті 40 цього Закону на користь приймаючого банку протягом 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Вчинення правочинів, пов`язаних з відчуженням майна (активів) банку чи передачею його майна третім особам (крім приймаючого банку), допускається в порядку, передбаченому статтею 51 цього Закону;
7) втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти, заборони прийняття рішень про продаж або про вчинення інших дій з продажу) будь-яким майном (активами), у тому числі коштами банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень (у тому числі арештів, заборони прийняття рішень про продаж або про вчинення інших дій з продажу) на майно (активи), у тому числі кошти банку, не допускається;
8) забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов`язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін. Обмеження, встановлені цим пунктом, не поширюються на правочини, зобов`язання за якими припиняються у процедурі ліквідаційного неттінгу, що здійснюється в порядку, встановленому статтею 541 цього Закону, та припинення зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог боржника, який одночасно є кредитором банку, що ліквідується.
З викладеного вбачається, що Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не містить заборони щодо нарахування процентів за користування кредитними коштами після відкликання ліцензії.
Віднесення банку до категорії неплатоспроможних, запровадження процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку не припиняють дію кредитних договорів. Позичальник зобов`язаний повернути банку основну суму боргу та сплатити проценти в розмірах і в строки, встановлені умовами кредитного договору.
Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №638/13976/15-ц, від 12.07.2021 у справа №757/7994/17-ц.
У контексті зазначеного та з урахуванням фактичних обставин, встановлених у цій справі, суд зазначає, що нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не передбачено законних підстав для припинення нарахування процентів за кредитним договором у зв`язку з початком процедури ліквідації банку.
Таким чином, оцінивши належність, допустимість кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення із ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за Кредитним договором в розмірі 27 533,74 гривень.
Частиною 1ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи висновок суду про задоволення позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2422,40 гривень.
Щодо заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК).
Згідно з частинами 1, 2 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу витрат до матеріалів справи додано Договір про надання правової (правничої) допомоги № 0206, який укладений 02 червня 2025 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет».
З детального опису наданих послуг за договором про надання правової (правничої) допомоги від 09 червня 2025 року та акту №702 від 09 червня 2025 року, складеного АО «Апологет» на виконання Договору про надання правової (правничої) допомоги №0206 від 02 червня 2025 року, АО «Апологет» надає детальний опис наданих послуг за період з 04 червня 2025 року по 09 червня 2025 року у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором №200267721 з боржника ОСОБА_1 , а саме: усна консультація клієнта щодо перспективи та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором 0 годин 30 хвилин; ознайомлення з матеріалами кредитної справи 2 години 00 хвилин; погодження правової позиції клієнта у справі 0 годин 30 хвилин; складання позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта 3 години 30 хвилин; подання заяви до суду від імені клієнта 1 штука. Усього 6 годин 30 хвилин.
Відповідно до копії Акту № 702 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) сума наданих послуг складає 7 000 гривень.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
Оскільки розгляд справи за клопотанням представника позивача проводився без його участі та у порядку спрощеного позовного провадження, позовна заява є типовою для кредитних правовідносин, а також враховуючи ціну позову, сума витрат на правничу допомогу у цій справі підлягає зменшенню до 3000,00 гривень.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, ст. ст. 509, 510, 511, 525, 526, 536, 553, 554, 651, 1048, 1054, 1055 ЦК України, суд
У Х В А Л И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 200267721 в розмірі 27 533 (двадцять сім тисяч п`ятсот тридцять три) гривні 74 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок судового збору та понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (місцезнаходження: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, код в ЄДРПОУ 35234236);
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Корольовського районного суду
міста Житомира    Лілія ПИЛИПЮК