Головуючий у суді першої інстанції: Лещенко О.В.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 367/3545/25
провадження № 33/824/535/2026

7 квітня 2026 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Шкоріна О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 21 серпня 2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 21 серпня 2025 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, зі стягненням судового збору на користь держави у розмірі 605, 60 грн. Відповідно до постанови суду, ОСОБА_2 23 березня 2025 року о 19 год. 00 хв., рухаючись по вулиці Північній у м. Ірпінь, в порушення вимог п. 2.5 ПДР, керував автомобілем марки «Opel», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та у лікаря нарколога відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, з зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, закрити.
Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Ірпінського міського суду Київської області від 21 серпня 2025 року, мотивуючи клопотання тим, що копію постанови ним було отримано лише 17 жовтня 2025 року, що підтверджується розпискою, що міститься в матеріалах справи. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує, що в день та час події, яка мала місце, 23 березня 2025 року о 19 год. 50 хв. він не керував транспортним засобом, у зв`язку з чим у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а отже і підстави для притягнення до адміністративної відповідальності. За його поясненнями, автомобілем керував його товариш ОСОБА_3 , тоді як сам ОСОБА_1 за кермом не перебував, що, на його твердження, підтверджується відеозаписом, долученим до матеріалів справи. До того ж, після вимоги працівників поліції надати документи на автомобіль, правоохоронці звинуватили ОСОБА_1 у тому, що останній вживав алкогольні напої. За твердженням апелянта, у подальшому правоохоронці повідомили, що транспортний засіб буде поміщено на штрафний майданчик, оскільки ОСОБА_1 є його власником, та зазначили, що для запобігання цьому протокол слід скласти саме щодо нього, з чим він погодився через власну необізнаність. Отже, на переконання ОСОБА_1 , вказане свідчить про те, що сама по собі відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не утворює підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки він автомобілем не керував.
До того ж, апелянт вказує на порушення процесуальних норм при розгляді справи, оскільки суд позбавив ОСОБА_1 можливості реалізувати права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема давати пояснення, заявити клопотання про допит свідків, а також не забезпечено його участі в суді першої інстанції у зв`язку з перенесенням судового засідання.
ОСОБА_1 суду пояснив, що безпосередньо транспортним засобом керував водій ОСОБА_3 , який зупинився на світлофорі, тоді як пасажир ОСОБА_4 , вийшов з автомобіля та впав. У зв`язку з цим подружжя, які перебували в автомобілі, що рухався за автомобілем під керуванням ОСОБА_3 , викликало працівників поліції для з`ясування обставин.
Заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 , та його захисника Возного М.В., які підтримали апеляційну скаргу, та просили її задовольнити з підстав викладених вище, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП. Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Дані вимоги закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,  за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння є правильним. Всупереч доводам апеляційної скарги ОСОБА_1 , вина ОСОБА_1 в порушенні вимог п. 2.5. ПДР України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №279754, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, письмовими поясненнями ОСОБА_5 , актом огляду затримання транспортного засобу та відеозаписом з боді - камери поліцейського. 
Враховуючи сукупність доказів у справі, апеляційний суд дійшов висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії ОСОБА_1 , які полягають у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в законному порядку, є порушенням п. 2.5 ПДР України та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП. З переглянутого під час апеляційного розгляду відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що коли працівники поліції підійшли до транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , автомобіль Opel був розташований на узбіччі дороги. Відеозаписом зафіксовано, що при розмові з поліцейським ОСОБА_1 одразу сам повідомив, що він керував транспортним засобом та заявив, що вживав алкоголь. В подальшому при спілкуванні з поліцейськими ОСОБА_1 ще не раз вказував, що керував автомобілем, і жодного разу не заперечував факт керування транспортним засобом. Після пропозиції працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 почав вагатися та вступив у дискусію щодо порядку проведення відповідної процедури, з`ясовуючи її наслідки. Поліцейським йому було роз`яснено, що як у разі встановлення стану сп`яніння, так і у разі відмови від проходження огляду буде складено адміністративний протокол. У відповідь на це ОСОБА_1 уточнив: «Тобто різниці немає?». Не отримавши від працівників поліції додаткових або остаточних роз`яснень, водій прийняв рішення відмовитися від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. В свою чергу, виявлені ознаки алкогольного сп`яніння були зазначені у письмових поясненнях ОСОБА_5 та зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, який ОСОБА_1 підписав без жодних зауважень. 
Зміну позиції ОСОБА_1 та заперечення останнього факту керування транспортним засобом, суд розцінює як спроба уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 
Не заслуговують на увагу і пояснення ОСОБА_1 , які він надав безпосередньо під час судового засідання, оскільки вони в повній мірі не узгоджуються з іншими доказами у справі. 
Так, із письмових пояснень ОСОБА_5 , що містяться в матеріалах справи, вбачається, що водій був одягнутий у червоно-чорну куртку та чорні штани. Саме в таку одежу був одітий ОСОБА_1 , що зафіксовано на відеозапису. Отже, наведені обставини свідчать про невідповідність пояснень ОСОБА_1 фактичним даним, встановленим у справі. 
Безпідставними та такими, що не підтверджуються жодними доказами апеляційний суд вважає твердження апелянта про порушення судом ч. 1 ст. 268 КУпАП.
В матеріалах справи міститься клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Возного М.В. від 16 квітня 2025 року про відкладення розгляду справи. У подальшому судом було направлено судову повістку на адресу ОСОБА_1 , яку було вручено останньому 5 липня 2025 року, що підтверджується даними трекінг - номеру відправлення з офіційного сайту «Укрпошта». Надалі захисник Возний М.В. у клопотанні від 13 серпня 2025 року повторно просив відкласти розгляд справи. В свою чергу, 18 серпня 2025 року о 18 год. 10 хв. ОСОБА_6 було доставлено повідомлення через додаток Viber про призначене на 21 серпня 2025 року судове засідання, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку повідомлення. 
Отже, судом першої інстанції було вжито всіх необхідних заходів для належного повідомлення учасників справи та забезпечення їх явки у судове засідання, однак ні ОСОБА_1 , ні його захисник не скористалися своїм правом на участь у розгляді справи та реалізацію права на захист. 
Таким чином, зазначені апелянтом доводи є безпідставними.
З огляду на встановлені під час розгляду справи обставини, за наявності достатніх, беззаперечних, належних та допустимих доказів, що підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його відмову як особи, яка керує транспортним засобом від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є доведеною. Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, як про те ставилось питання в апеляційній скарзі, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Відтак, неправильного застосування закону при розгляді справи судом першої інстанції, під час апеляційного розгляду не встановлено. 
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що постанова Ірпінського міського суду Київської області від 21 серпня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 21 серпня 2025 рокузалишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Шкоріна