ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 215/9317/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),
суддів: Головко О.В., Суховарова А.В., 
розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 08 грудня 2025 року (суддя Данилевський М.А.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Криворізької міської ради про належний розгляд справи на підставі ст. ст. 6, 7 КАС України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Криворізької міської ради про встановлення наявності компетенції (повноважень) у Криворізької міської ради при отриманні заяви від 10.11.2025 вх. С-2604-Е створювати штучні перешкоди для її розгляду на сесії Криворізької міської ради та визнати такі перешкоди протиправною бездіяльністю, а таку процедуру протиправною діяльністю та зобов`язати повторно розглянути заяву згідно правового порядку ст. 26, ст. 32 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» з урахуванням ст.ст. 3, 48, 144 Конституції України.
Ухвалою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 08 грудня 2025 року позовну заяву ОСОБА_2 до Криворізької міської ради, з приводу неналежного розгляду його заяви, передано на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить оскаржену ухвалу скасувати, а справу направити для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю згідно статті 315 КАС України.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала суду першої інстанції не відповідає порядку та положенням адміністративного процесуального закону, суперечить положенням статті 248 КАС України.
Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Суд першої інстанції, враховуючи зміст заявлених позивачем вимог, дійшов правильного висновку про те, що справа за позовом ОСОБА_2 предметно не підсудна місцевим загальним судам як адміністративним судам.
Такі висновки суду першої інстанції узгоджуються з положеннями частини 1 статті 20 КАС України, якою визначено вичерпний перелік справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.
Тобто, виходячи зі змісту позовних вимог, предметом позову є бездіяльність органу місцевого самоврядування щодо не розгляду заяви позивача, ненадання відповіді на заяву.
Статтею 20 КАС України врегульоване питання розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів, за приписами частини першої якої встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:
1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;
2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо:
оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій;
уточнення списку виборців;
оскарження дій чи бездіяльності суб`єктів у сфері медіа, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників суб`єктів у сфері медіа, що порушують законодавство про вибори та референдум;
оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;
3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо:
примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства;
примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;
затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;
продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;
затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні, або особами без громадянства;
затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;
4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;
5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років»;
6) адміністративні справи за позовними заявами територіального центру комплектування та соціальної підтримки з приводу тимчасового обмеження громадян України у праві керування транспортним засобом під час мобілізації.
За положеннями частини третьої статті 20 КАС України Вищому антикорупційному суду підсудні справи про застосування санкції, передбаченої пунктом 1-1 частини першої статті 4 Закону України «Про санкції».
Відповідно до частини другої статті 20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частинами першою та третьою цієї статті.
Отже, є правильним висновок суду першої інстанції, що ця справа предметно не підсудна місцевому загальному суду як адміністративному суду, а відноситься до предметної підсудності окружного адміністративного суду.
Доводи скаржниці є юридично незмістовними, оскільки приписи процесуального закону чітко встановлюють предметну підсудність такої категорії справ. При цьому принципи визначення територіальної юрисдикції (підсудності) застосовується саме в межах конкретної предметної юрисдикції (підсудності) тієї чи іншої справи.
З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 08 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова 

суддя О.В. Головко 

суддя А.В. Суховаров