Миколаївський районний суд Миколаївської області

Справа № 945/235/26
Провадження № 2/945/845/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2026 року м. Миколаїв
Миколаївський районний суд Миколаївської області, в складі головуючої судді Лопіної О.О., за участю секретаря судового засідання Швець Л.В., представника відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія «Абекор» (04080, м. Київ, вул. Костянтинівська, буд. 75, приміщення 601А) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:
02 лютого 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» (далі - позивач) через свого представника Лісовського Олександра Анатолійовича в системі «Електронний суд» сформувало до Миколаївського районного суду Миколаївської області позовну заяву до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 1994411 від 28.07.2025 року в сумі 26 880,00грн., яка складається з: 15 000,00 грн. тіло кредиту та 11 880,00 грн. нараховані проценти.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 04 березня 2026 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія «Абекор» прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням та викликом сторін. Крім того, клопотання представника позивача задоволено, витребувано в АТ КБ «Приват Банк» інформацію, чи емітована платіжна карта - маска карти НОМЕР_1 на ім`я відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , а також виписки з карткового рахунку про рух грошових коштів, відкритого до платіжної картки НОМЕР_1 за період з 28.07.2025 року по 29.07.2025 року щодо надходження коштів у сумі 15 000,00 грн.
У судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» не з`явився, при цьому з позовної заяви слідує, що представник позивача не заперечує проти розгляду справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення також не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлялась про дату, час і місце судового засідання, до судового засідання не з`явилась.
25 травня 2026 року представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Жовтою А.С. в системі «Едектронний суд» сформовано письмові пояснення, відповідно до яких відповідач позовні вимоги не визнає.
Так, представник відповідача посилалась на те, щонадана копія Кредитного договору не містить підпису відповідачки та відсутні докази перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача. Так само графік платежів та паспорт споживчого кредиту не містять підпису відповідача, а тому можна дійти висновку, що  ОСОБА_2 не ознайомлювали з умовами кредитування.
Вказані у письмових копіях договору кредиту одноразові електронні ідентифікатори за відсутності верифікації та ідентифікації позичальника при їх отриманні та підписанні, не є достовірними та достатніми доказами підписання та укладання цих договорів відповідачкою у електронній формі відповідно до визначеного у нормах ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» порядку.
Тому надані позивачем вищевказані паперові копії електронних доказів кредитного договору з доповненнями, які містять інформацію про їх підписання електронним підписом - одноразового ідентифікатором – не можна вважати достовірними та достатніми у розумінні ст. 78 ЦПК України для того, щоб з урахуванням загальних принципів цивільного законодавства, справедливість, добросовісність та розумність, п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, дійти висновку про підписання та укладення договорів кредиту, які зазначені у позові. 
Крім того представник відповідача зазначила, що відповідачка є дружиною військовослужбовця, а тому на неї поширюються вимоги п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» щодо звільнення від сплати відсотків.
У судовому засіданні представник відповідача Жовта А.С. свою позицію уточнила та зазначила, що позовні вимоги відповідач визнає частково, з урахування сплачених нею коштів за договором кредитування, вважала що до задоволення підлягає 3 194 грн 25 коп.,як заборгованість за тілом кредиту.
Вислухавши думку представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
28.07.2025 року ТОВ «ФК «АБЕКОР» та ОСОБА_3 за допомогою інформаційно- телекомунікаційної системи ТОВ «ФК «АБЕКОР» уклали електронний кредитний договір № 1994411.
Згідно з пунктом 1.2 кредитного договору, загальний розмір наданого кредиту складає 15 000,00 грн. 
Строк кредиту 80 днів з кінцевим терміном повернення до 15.10.2025 року (включно).
Вказаний договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором W48193 на підставі положень Закону України Про електронну комерцію".
У подальшому, Відповідач уклав 21 серпня 2025 року Додаткову угоду до Кредитного договору № 1994411 від «28» липня 2025 року на часткову зміну п.1.3 Договору та Додатку 1 до Договору. Сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитором (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту: «09» листопада 2025 року.
Вказаний договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором H88489 на підставі положень Закону України Про електронну комерцію".
Згодом, Відповідач уклав 17 вересня 2025 року Додаткову угоду до Кредитного договору № 1994411 від «28» липня 2025 року на часткову зміну п.1.3 Договору та Додатку 1 до Договору, Сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитором (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту: «06» грудня 2025 року.
Вказаний договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором z88489 на підставі положень Закону України Про електронну комерцію".
17 жовтня 2025 року укладено Додаткову угоду до Кредитного договору № 1994411 від «28» липня 2025 року на часткову зміну п.1.3 Договору та Додатку 1 до Договору, Сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитором (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту: «05» січня 2026 року.
Вказаний договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором t4118 на підставі положень Закону України Про електронну комерцію".
Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці (Графік платежів) обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до кредитного договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування акційної процентної ставки, виходячи з припущення, що позичальник виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Графіки відповідачем також підписані одноразовими ідентифікаторами.
Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до частин 1-3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
На підставі абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Позивач додає LOG FILE (Візуальна форма послідовності дій учасників електронної комерції (кредитора та позичальника), щодо укладання електронного договору в інформаційно-телекомунікаційній системі) за Кредитним договором №1994411 від 28.07.2025. Вказаний документ є належним та допустимим доказом укладення кредитного договору з чіткою хронологією дій учасників електронної комерції при укладенні електронного договору в інформаційно-комунікаційній системі.
За таких обставин, суд вважає доведеним факт укладення Кредитного договору № 1994411 від «28» липня 2025 року та Додаткових угод до нього, погодження всіх істотних його умов.
Відомостей про дострокове розірвання кредитного договору матеріали справи не містять, як і не містять відомостей про те, що відповідач оспорював факт укладання вказаного Договору. 
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 527 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно зі ст. 530 ЦК України - якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статей 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.
Згідно з положеннями ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до листа з ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий Дім» від 08.01.2026 на номер картки НОМЕР_3 , були успішно перераховані кошти у сумі 15 000 грн 28.07.2025.
Згідно інформаційного листа АТ КБ «Приват Банк» № 20.1.0.0..0/7-260320/68326-БТ, наданого на виконання ухвали Миколаївського районного суду від 04.03.2026, на ім`я ОСОБА_4 в банку емітовано карту НОМЕР_3 , на яку успішно 28.07.2026 зараховано кошти в сумі 15 000 грн.
Отже, Позивач виконав свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором та надало йому кредит в сумі 15 000,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника.
Таким чином, договір є укладеним та виконаним позивачем, проте відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим, станом на 05.01.2026 згідно з розрахунком заборгованості утворилась заборгованість в сумі 26 880,00грн., яка складається з: 15 000,00 грн. тіло кредиту та 11 880,00 грн. нараховані проценти.
На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Разом з тим, приписами пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.
В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року та триває по теперішній час.
Крім того, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває по теперішній час.
Як убачається з копії військового квитка серії НОМЕР_4 від 29 травня 2024 року, ОСОБА_5 , який згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 01.08.2024, є чоловіком ОСОБА_3 , має статус учасника бойових дій.
Згідно копії Військового квитка серії НОМЕР_6 , ОСОБА_5 є діючим військовослужбовцем, та перебуває на військовій службі з 13.03.2024.
Отже, на час укладення кредитного договору № 1994411 від 28.07.2025, та у період виконання його умов, а також станом на момент розгляду справи в суді на відповідачку, як на дружину військовослужбовця поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», а тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами задоволенню не підлягають.
З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем 21.08.2025, 17.09.2025 та 17.10.2025 внесено кошти на погашення заборгованості в загальній сумі 11 805 грн 75 коп., які кредитною установою зараховано на погашення відсотків за користування кредитом.
За такого, враховуючи статус відповідачки, у відповідності до пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», вказану суму слід врахувати як сплату частини тіла кредиту.
Отже, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія «Абекор» до ОСОБА_2 підлягають задоволенню частково.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У матеріалах справи міститься Платіжна інструкція №57 від 13 січня 2026 року, відповідно до якої позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 662 грн 40 коп.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог на 11,88 %, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 316 грн 29 коп., та витрати, понесені внаслідок відправлення поштової кореспонденції відповідачу в розмірі 16 грн 80 коп., тобто пропорційно до задоволених вимог. 
Решта витрат покладається на позивача.
Керуючись статтями 12, 13, ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 141 ст. ст. 258, 259, ст. 264, 265, 280-282 ЦПК України, 
ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія «Абекор» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2  на користь Товариства з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія «Абекор» суму заборгованості за тілом кредиту за договором № 1994411 від 28.07.2026 у розмірі 3 194 грн 25 коп.
Стягнути з ОСОБА_2  на користь Товариства з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія «Абекор» витрати з оплати судового збору в сумі 316 грн 29 коп.
Стягнути з  ОСОБА_2  на користь Товариства з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія «Абекор» витрати, понесені на відправлення копії позовної заяви з додатками відповідачу в сумі 16 грн 80 коп.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з положеннями ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.
Відповідно до ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.
Повне найменування сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Абекор», адреса 04080, м. Київ, Подільський район, вул. Костянтинівська, будинок 75, приміщення 601А, код ЄДРПОУ 39287145. 
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Олена ЛОПІНА