ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

13 квітня 2026 року 	м.Дніпро	справа № 340/3421/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Баранник Н.П.,
суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2025 року у справі № 340/3421/25 (суддя Пасічник Ю.П., справа розглянута за правилами загального позовного провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із позовом, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), яка полягає у невнесенні (заява від 27.11.2024) до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей (даних) про проходження ОСОБА_1 13.07.2022 медичного огляду військово-лікарською комісією, визнання його непридатним до військової служби та виключення з військового обліку військовозобов`язаних на підставі п.3 ч.6 ст.37 Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХП «Про військовий обов`язок і військову службу»;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості (дані) про проходження ОСОБА_1 13.07.2022 медичного огляду військово-лікарською комісією, визнання його непридатним до військової служби та виключення з військового обліку військовозобов`язаних на підставі п.3 ч.6 ст.37 Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХП «Про військовий обов`язок і військову службу»;
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей щодо порушення ОСОБА_1 правил військового обліку;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 виправити недостовірні відомості Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо ОСОБА_1 , шляхом виключення відомостей про порушення ним правил військового обліку.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 13.07.2022 він як військовозобов`язаний у встановленому законом порядку пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією (ВЛК) та був визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Разом з тим, в листопаді 2024 року в мобільному додатку «Резерв+» позивач згенерував електронний військово-обліковий документ (е-ВОД), який відображає відомості, внесені до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, з якого встановив, що він нібито перебуває на військовому обліку (позначка «на обліку») у ІНФОРМАЦІЯ_3 за категорією «військовозобов`язаний»; відсутні відомості (дані) про проходження ним 13.07.2022 медичного огляду ВЛК та про постанову ВЛК (визнання непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку). 27.11.2024 позивач через свого представника звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою, в якій просив виправити недостовірні відомості про нього, що містяться в Реєстрі. Листом від 05.12.2024 ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомив, що за заявою позивача була проведена документальна перевірка за результатами якої виявлено ряд порушень порядку проходження громадянином ОСОБА_1 військово-лікарської комісії 13.07.2022 при ІНФОРМАЦІЯ_6 та порядку виключення з військового обліку». Також стверджується, що станом на 05.12.2024 позивач перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказує, що зазначеному вище листі не конкретизується, в чому полягає нібито порушення позивачем «порядку проходження» медичного огляду та «порядку виключення з військового обліку». Також відсутні будь-які відомості про скасування постанови ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 від 13.07.2022, якою позивача було визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Зазначене було підставою для звернення до суду.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2025 року у задоволенні позовних вимог позивача було відмовлено.
Із рішенням суду першої інстанції не погодився позивач, представником позивача була подана апеляційна скарга. В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неналежну оцінку доказів, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
В обґрунтування доводів скарги позивач зазначає, що факт проходження позивачем 13.07.2022 медичного огляду ВЛК та зміст постанови ВЛК підтверджуються наявними у позивача належним чином завіреними копіями:
- картки обстеження та медичного огляду від 13.07.2022, в якій зазначено діагноз та постанову ВЛК (про визнання непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку); картка скріплена підписами голови та секретаря ВЛК;
- акту дослідження стану здоров`я за вих. № 47 від 13.07.2022, складеного КНП «Кропивницька центральна районна лікарня», із зазначенням виду обстеження, анамнезу, даних об`єктивного дослідження, результатів спеціальних досліджень, діагнозу і т. ін.;
- висновку лікаря ВЛК від 13.07.2022, із зазначенням анамнезу, даних об`єктивного дослідження, результатів спеціальних досліджень, діагнозу, висновку лікаря і т. ін.;
- довідки ВЛК, із зазначенням діагнозу та постанови ВЛК (про визнання непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку). Звертає увагу, що недоліки заповнення деяких документів не свідчить про не проходження позивачем медичного огляду. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги пояснення відповідача, оскільки за своїм змістом це був відзив на позовну заяву, який був поданий з порушенням процесуального строку.
Також вважає, що суд першої інстанції протиправно прийняв надані відповідачем докази.
Представником відповідача було подано письмовий відзив на апеляційну скаргу позивача. У відзиві зазначає, що доводи скаржника безпідставні, а рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивача, а оскаржене рішення суду у даній справі залишити без змін.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
З доказів, долучених до справи представником позивача, вбачається, зокрема, що 13 липня 2022 проведено медичний огляд позивача військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що складено картку обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного (а.с. 19, 20).
Зі змісту вказаної картки вбачається: (розділ 8) відсутні відомості про перебування позивача на обліку у психоневрологічному, наркологічному, протитуберкульозному, дерматовенерологічному диспансерах, при цьому записи в розділі 8 виконані однією особою – лікар ОСОБА_2 та посвідчені її печаткою; (розділ 9) містить записи про флюорографію органів грудної клітки та ЕКГ, які виконані однією особою – лікар ОСОБА_2 та посвідчені її печаткою; (розділ 10) містить записи про проходження медичного обстеження спеціалістами – терапевт, хірург, невропатолог, офтальмолог, ЛОР, дерматовенеролог, психіатр, стоматолог, які виконані однією особою – лікар ОСОБА_2 та посвідчені її печаткою; (розділ 10) містить запис про непридатність до військової служби.
За результатами обстеження позивача ІНФОРМАЦІЯ_8 складено довідку б/н та без дати, відповідно до змісту якої встановлено непридатність позивача до військової служби, при цьому реквізит довідки "М.П." містить відбиток печатки лікаря ОСОБА_2 (а.с. 23).
На підставі вказаних документів до військового квитка позивача серія НОМЕР_1 внесено запис (сторінка 7) про непридатність позивача до військової служби за гр. 2 ст. 47а розкладу хвороб (а.с.27).
З роздруківок з мобільного додатку «Резерв+» вбачається, що позивач перебуває на військовому обліку (позначка «на обліку») у ІНФОРМАЦІЯ_3 (Знам`янка) за категорією «військовозобов`язаний»; містить відмітка про порушення правил військового обліку (а.с. 34).
Відомості (дані) про проходження позивачем 13.07.2022 медичного огляду ВЛК та про Довідку ВЛК (визнання непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку) відсутні.
27.11.2024 позивач через свого представника (адвоката) звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою, в якій просив виправити недостовірні відомості про нього, що містяться в Реєстрі (а.с. 41-46).
Листом від 05.12.2024 ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомив, що за заявою позивача була проведена документальна перевірка за результатами якої виявлено ряд порушень порядку проходження громадянином ОСОБА_1 військово-лікарської комісії 13.07.2022 при ІНФОРМАЦІЯ_6 та порядку виключення з військового обліку. Стверджується, що станом на 05.12.2024 позивач перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також, запропоновано представнику позивача направити до ІНФОРМАЦІЯ_4 наявні оригінали документів, що стосуються відношення позивача до виконання військового обов`язку в запасі та визначення ступеню придатності до військової служби за медичними показниками (а.с. 47).
Вважаючи вищевказані дії та бездіяльність відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, вказав, що на підтвердження доводів повивача надано недопустимі докази.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Правове регулювання спірних правовідносин визначено Законом України від 25.03.1992 №2232 «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232).
Згідно з частиною 1 статті 1 Закону №2232 захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Як встановлено частиною 3 статтею 1 Закону №2232 військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Відповідно до частини 10 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402, в редакції чинній станом на 13.07.2022).
Відповідно до пункту 1.1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Згідно з пунктом 1.2 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I - II груп патогенності; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.
Пунктом 2.1 розділу І Положення №402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
Відповідно до пунктів 20.1, 20.2. глави 20 розділу ІІ Положення №402 постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення. Голова або члени ВЛК відповідають за прийняте рішення та видачу документів про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв).
Постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, контролюються, а за необхідності переглядаються відповідною штатною ВЛК.
Голова або члени ВЛК відповідають за прийняте рішення та видачу документів про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв).
Відповідно до пунктів 3.1-3.3 глави 3 розділу ІІ Положення №402 медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням військового комісара ВЛК військових комісаріатів.
Військовозобов`язані, залежно від категорії запасу, військово-облікової спеціальності та призначення, підлягають повторному огляду ВЛК військових комісаріатів. Крім того, офіцери запасу підлягають повторному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу ВЛК військових комісаріатів - у разі зміни призначення.
Кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, окулістом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями і лікарями інших спеціальностей.
Повторний медичний огляд військовозобов`язаних, які перебувають у запасі 1 і 2 розрядів, раніше визнаних придатними до військової служби або непридатними до військової служби в мирний час за станом здоров`я, а також військовозобов`язаних плавскладу ВМС Збройних Сил України проводиться один раз на 5 років ВЛК військових комісаріатів, а льотного складу - ЛЛК військових комісаріатів.
Військовозобов`язані, визнані непридатними до військової служби, повторно оглядаються ВЛК військових комісаріатів за місцем проживання після обов`язкового обстеження у спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах. Медичний огляд цієї категорії громадян проводиться за графою II Розкладу хвороб, а тих, які мають офіцерське звання, - за графою III Розкладу хвороб.
Так, матеріалами справи підтверджено, що Довідка ВЛК б/н та без дати (а.с.23) містить посилання на Картку про результати медичного огляду позивача проведеного 13.07.2022 (а.с. 19, 20).
Натомість, всупереч положенням пунктів 3.1-3.2 глави 3 розділу ІІ Положення №402, всі розділи Картки заповнені лише одним лікарем (головою ВЛК ОСОБА_2 ), спеціалізація якого не вказана. Крім того, позивач не долучив копії обов`язкових результатів обстеження, аналізів.
Крім того, відсутні будь-які докази, що позивач, як військовозобов`язаний, який визнаний непридатним до військової служби, повторно оглядався ВЛК військових комісаріатів за місцем проживання після обов`язкового обстеження у спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах (пункт 3.3 глави 3 розділу ІІ Положення №402).
Відповідачем до суду першої інстанції надано витяг з Журналу реєстрації направлень на ВЛК, виданих військовозобов`язаним для проходження медичного огляду, в якому не міститься відомостей про видачу позивачеві направлення для проходження ВЛК.
Відповідно до п. 3.6 Розділу ІІ Положення №402 картка обстеження та медичного огляду на солдатів, матросів, сержантів і старшин зберігається у військовому комісаріаті до чергового огляду, а на офіцерів, прапорщиків (мічманів) у їх особових справах - постійно.
Відповідач зазначає, що картка обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_1 та другий екземпляр довідки військово-лікарської комісії має зберігатися при ІНФОРМАЦІЯ_9 , однак дані документи відсутні у відповідача.
Дані про проходження військово-лікарської комісії військовозобов`язаним та ступінь придатності до військової служби вноситься в облікову картку. Згідно облікової картки НОМЕР_1 (копія долучена до матеріалів справи) ОСОБА_1 проходив ВЛК 24.01.2017 та був визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, підлягав повторному огляду 24.01.2022 при ІНФОРМАЦІЯ_10 , де перебуває на військовому обліку. Жодних відомостей про проходження ВЛК у липні 2022 року в даній обліковій картці відсутні (а.с. 87).
Відповідно до п. 22.1 Розділу ІІ Положення №402, дані про тих, хто пройшов медичний огляд (прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, військове звання, військова частина, місяць та рік призову на військову службу тощо), діагноз та постанова ВЛК про ступінь придатності до військової служби та про причинний зв`язок записуються в Книгу протоколів засідань ВЛК (ЛЛК).
З дослідженого в ході розгляду справи витягу з протоколів засідань ВЛК (ЛЛК) позаштатної постійно діючої ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.90-114), не містить відомостей, що питання щодо придатності позивача до військової служби взагалі розглядалось комісією після проходження позивачем медичного огляду 13.07.2022.
Щодо довідки ВЛК б/н та без дати (а.с.23), слід зазначати, що вказана довідка в силу відсутності таких реквізитів, як дата та номер, не надає підстав підтверджувати автентичність та юридичну силу вказаного документа.
Відповідно до ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
В ході розгляду справи судом не встановлено допущених з боку відповідача порушень вимог чинного законодавства, які б стосувалися внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів недостовірних відомостей про ОСОБА_1 .
В спірному випадку суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Стосовно прийняття доказів наданих відповідачем до суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
За змістом частин 1, 2, 4 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Частинами першою п`ятою, восьмою статті 79 КАС України визначено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Відповідно до частин першої, четвертої, п`ятої та шостої статті 162 КАС України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. До відзиву, зокрема, додаються докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем. Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Крім того, частинами першою, другою статті 175 КАС України визначено, що у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; позивачу, іншим відповідачам, третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів.
У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Водночас, частиною другою статті 173 та частиною другою статті 180 КАС України установлено, що завданням підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.
У підготовчому засіданні суд: з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі; з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом, чи причини їх неподання; пропонує учасникам справи надати суду додаткові докази або пояснення; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових та електронних доказів за їх місцезнаходженням; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання; вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.
Як вбачається з матеріалів справи, пояснення у даній справі відповідачем подано після ухвали суду про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
Разом з тим, принцип всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів судом при розгляді адміністративної справи закріплений частиною першою статті 90 КАС України. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (частина друга статті 73 КАС України).
Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частина третя статті 2 КАС України визначає, що основними засадами (принципами) адміністративного судочинства, зокрема є: верховенство права (пункт 1), рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом (пункт 2), змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі (пункт 4) тощо.
Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи (частина 4 статті 9 КАС України).
Верховний Суд у справі № 160/8046/18 (постанова від 31 березня 2020 року) досліджував принцип офіційного з`ясування всіх обставин справи в адміністративному процесі.
Так, принцип офіційного з`ясування всіх обставин справи, закріплений частиною четвертою статті 9 КАС України, зобов`язує суди вживати заходи для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі шляхом виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Процесуальним законом передбачено різні шляхи отримання судом доказів: 1) надання учасником справи з його власної ініціативи; 2) надання доказів учасниками справи за пропозицією суду; 3) збирання доказів судом з власної ініціативи (частина четверта статті 77 КАС України), 4) витребування доказів судом (стаття 80 КАС України).
Пропозиція суду надати докази має рекомендаційний характер для сторони. Частиною п`ятою статті 77 КАС України встановлено, що у випадку ненадання учасником справи без поважних причин доказів на пропозицію суду, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
В той же час, статтею 80 КАС України передбачено повноваження суду збирати докази з власної ініціативи шляхом постановлення ухвали про витребування доказів. Її виконання є обов`язковим. Невиконання ухвали передбачає можливість застосування заходів процесуального примусу.
Отже, якщо подання заяв по суті справи є правом учасників справи, то подання доказів, у разі їх витребування ухвалою суду, - обов`язком.
Разом з тим, застосуванню норм матеріального права передує встановлення обставин у справі, підтвердження їх відповідними доказами.
Так, з протоколу судового засідання від 10.09.2025 №5089687 встановлено, що суд ухвалив оголосити перерву у справі, до 02.10.2025 для ознайомлення представника позивача з поданими відповідачем поясненнями.
02.10.2025 протоколом судового засідання №5212924 зафіксовано розгляд заперечення представника позивача щодо неприйняття пояснень надаваних відповідачем у дані справі. При цьому судом вирішено прийняти зазначені пояснення відповідача.
Тому, доводи скаржника про безпідставність прийняття судом пояснень від 08.09.2025 колегія суддів відхиляє.
Доводи апеляційної скарги позивача висновки суду першої інстанції не спростовують.
Судом першої інстанції рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2025 року у справі № 340/3421/25 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник 

суддя Н.І. Малиш 

суддя А.А. Щербак