Справа № 473/6750/25

РІШЕННЯ
іменем України

"06" травня 2026 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Ротар М.М., за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом Акціонерного товариства “Таскомбанк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив:
25 грудня 2025 року позивач Акціонерне товариство “Таскомбанк” звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Позивач зазначав, що 20.04.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №3055365178, за яким остання отримала строковий кредит у розмірі 47 170 грн. на строк 36 місяців. 
Позичальник неналежно виконувала зобов`язання, тому утворилась заборгованості за договором на загальну суму 81 619 грн. 34 коп., з якої: 45 852 грн. 47 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 7 грн. 16 коп. - заборгованості по річним відсоткам, 35 759 грн. 71 коп. - заборгованості за щомісячними процентами. 
07 жовтня 2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та позивачем укладено договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» передає (відступає) АТ “Таскомбанк” за плату належні йому права вимоги, а АТ “Таскомбанк” приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» права вимоги боржників, в тому числі за кредитним договором №3055365178 від 20.04.2021 року. 
Посилаючись на вищезазначені обставини позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, оскільки ОСОБА_1 своє зобов`язання за договорами не виконала.
Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 29 грудня 2025 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, справу призначено до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
24 лютого 2026 року від відповідача на адресу суду надійшло заперечення на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог в зв`язку з пропуском позовної давності.
В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги не визнає та просить відмовити в задоволенні позову. 
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.
Зокрема суд встановив, що 20.04.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №3055365178, за яким остання отримала строковий кредит у розмірі 47 170 грн. на строк 36 місяців зі сплатою річних процентів 0,01 % від суми боргу за договором та щомісячних процентів 3,99 % від суми кредиту. 
Також, сторони узгодили відповідальність сторін в разі порушення позичальником зобов`язань по погашенню кредиту.
При цьому, відповідач ознайомилася з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам і Тарифами банківських послуг відповідно до кредитного договору.
Зі змісту вищевказаного кредитного договору та умов надання споживчого кредиту фізичним особам, які діяли на час укладення спірного договору вбачається, що вони містять всі істотні умови договору про надання фінансових послуг, передбачених ст. 6 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", в редакції, яка діяла на момент укладення договору, а саме: назву документа; прізвище, ім`я і по батькові та адресу особи, яка отримує фінансову послугу, найменування фінансової операції, кредитного ліміту, базової відсоткової ставки, порядку погашення боргу; найменування та місцезнаходження банку (кредитний договір); розміру фінансового активу, зазначеного у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків (кредитний договір); строк дії договору; зазначення порядку зміни і припинення дії договору; права та обов`язки сторін (кредитний договір); відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору ; підписи сторін (кредитний договір). 
Банк виконав свої зобов`язання належним чином, надавши позичальнику кредитні кошти, в розмірі передбаченим договором. Проте, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 01.05.2025 р. утворилась заборгованості за договором на загальну суму 81 619 грн. 34 коп., з якої: 45 852 грн. 47 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 7 грн. 16 коп. - заборгованості по річним відсоткам, 35 759 грн. 71 коп. - заборгованості за щомісячними процентами. 
Розрахунок заборгованості здійснено по річним відсоткам до 31.12.2022 року та щомісячним відсоткам до 20.01.2022 року в межах дії кредитного договору.
07 жовтня 2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та позивачем укладено договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» передає (відступає) АТ “Таскомбанк” за плату належні йому права вимоги, а АТ “Таскомбанк” приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» права вимоги боржників, в тому числі за кредитним договором №3055365178 від 20.04.2021 року. 
Таким чином, ТОВ «ФК «ЦФР» передало АТ «ТАСКОМБАНК» права вимоги за кредитним договором №3055365178 від 20.04.2021 року, укладеним із ОСОБА_1 ..
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. 
Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. 
За правилам ч.1 ст.1049 і ст.1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві кредит у строк та порядок, що встановлені договором. 
В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. 
Згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, згідно умов договору та у строки передбачені цим договором.
Щодо застосування строків позовної давності, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Позовна давність обчислюється за загальними правилами обчислення цивільно-правових строків. Позовна давність установлюється в законі з метою упорядкування цивільного обороту за допомогою стимулювання суб`єктів, права чи законні інтереси яких порушені, до реалізації права на їх позовний захист протягом установленого строку.
Позовна давність відноситься до строків захисту цивільних прав; при цьому поняття «позовна» має на увазі форму захисту - шляхом пред`явлення позову, необхідною умовою реалізації якої є виникнення права на позов. Набуття права на захист, для здійснення якого встановлена позовна давність, завжди пов`язане з порушенням суб`єктивного матеріального цивільного права.
Метою встановлення у законі позовної давності є забезпечення захисту порушеного суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу в межах певного періоду часу.
Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.
Відповідно до ч.1 ст.260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц, від 07 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц тощо).
Судом було встановлено, що кредитний договір №3055365178 було укладено 20.04.2021 року.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 12, де зазначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби COID19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Так, Закон набрав чинності 02.04.2020 року, тому початок продовження строку для звернення до суду потрібно пов`язувати саме із моментом набрання чинності 02.04.2020 цим Законом (пункт 79 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2024 у справі № 167/1058/20).
Строк дії карантину неодноразово продовжувався постановами Кабінету Міністрів України та був відмінений з 24:00 год. 30.06.2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 року №651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».
Разом з тим, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, який Указами Президента України неодноразово продовжувався, і станом на дату звернення позивача до суду з даним позовом воєнний стан не був скасований.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану від 15.03.2022, який набрав чинності 17.03.2022, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 19, відповідно до якого у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Водночас, 4 вересня 2025 року набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» від 14.05.2025 № 4434-IX.
Вказаний закон скасовує зупинення строків позовної давності на період дії воєнного стану, шляхом виключення п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України.
Проте, з огляду на те, що з 02.04.2020 року набрав чинності Закон, згідно з яким в Україні запроваджений з 12.03.2020 року загальнодержавний карантин, який тривав до 30.06.2023 року, а з 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який діє на усій території України, а кредитний договір №3055365178 було укладено 20.04.2021 року, тобто в період дії карантину.
З огляду на викладене, а також дату звернення позивача із даним позовом 25.12.2025, строк позовної давності даній справі позивачем не пропущено.
Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором №3055365178 від 20.04.2021 року підлягає до задоволення на загальну суму 81 619 грн. 34 коп..
З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати, пов`язані з сплатою судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп..
Згідно вимог ст. 133 ч.1 ЦПК України - судові витрати складаються із судового збору та інших витрат пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до вимог ст. 141 ч.2 п.1 ЦПК України - у разі задоволення позову на відповідача покладаються судові витрати, пов`язані з розглядом справи.
За такого з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2 422 грн. 40 коп.
Керуючись ст.ст.12,13,76-83, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:
позов – задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства “Таскомбанк” заборгованість за кредитним договором №3055365178 від 20.04.2021 року, що утворилася станом на 01.05.2025 року, а саме: : 45 852 грн. 47 коп. заборгованість по тілу кредиту, 7 грн. 16 коп. заборгованості по річним відсоткам, 35 759 грн. 71 коп. - заборгованості за щомісячними процентами, а всього – 81 619 грн. 34 коп., а також судові витрати в розмірі 2 422 грн. 40 коп.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Позивач: Акціонерне товариство “ Таскомбанк ” код ЄДРПОУ 09806443, юридична адреса 01032 м. Київ, вул. С. Петлюри, 30. 

Відповідач: ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання АДРЕСА_1 .

Суддя М.М. Ротар