Справа № 593/1372/25
Провадження № 2/593/80/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Бережанський районний суд Тернопільської області
"08" травня 2026 р.   
в складі: головуючого судді:  Німко Н.П.
при секретарі:  Олексів О.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережани Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
В С Т А Н О В И В:
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Бережанського районного суду Тернопільської області із позовом про розірвання шлюбу із відповідачем ОСОБА_2 . В обгрунтування позову зазначено, що 30 березня 2016 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Бережанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. У шлюбі у сторін народилося троє дітей – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Як причину для розірвання шлюбу позивачка вказує, що у них з відповідачем різні погляди на життя та сімейні обов`язки, що призводило до конфліктних ситуацій, що потягло за собою втрату почуття любові і поваги між ними. Пів року тому вони перестали спільно проживати, а їх шлюб фактично розпався, вони припинили вести сімейний бюджет і подружнє життя.
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з?явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, справу просила розглянути за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з?явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Подав заяву, у якій просив справу розглянути за його відсутності. Щодо вирішення справи – поклався на думку суду.
Згідно з п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неяки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Розглянувши матеріали справи, взявши до уваги заяви сторін, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав:
Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Згідно з ч. З ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ч. З ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.
Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено наступне:
Позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 уклали шлюб 30 березня 2016 року, який зареєстрований Виконавчим комітетом Урманської сільської ради Бережанського району Тернопільської області, актовий запис №01, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб.
У сторін є троє дітей – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Ухвалою суду від 30 жовтня 2025 року провадження у справі було зупинено у зв`язку із наданням подружжю строку для примирення строком на 6 (шість) місяців.
Після спливу строку на примирення і на даний час сторони по справі не примирилися та сім`ю не зберегли; відповідач не заперечив щодо розірвання шлюбу.
Також, з врахуванням обставин, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги і які були встановлені судом у попередньому судовому засіданні, судом встановлено, що сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, жодних відносин не підтримують.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. 
Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.
У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Приймаючи до уваги пояснення позивачки в суді, посилання у позовній заяві та у заяві по суті справи, враховуючи відсутність заперечень відповідача щодо розірвання шлюбу після закінчення наданого строку для примирення, суд вважає, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Виходячи з вказаного, на користь позивачки з відповідача слід стягнути судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 14, 76-78, 141, 200, 206, 258, 263-265, 268, 282, 284 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 109, 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд ,-
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити.
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрований 30 березня 2016 року Виконавчим комітетом Урманської сільської ради Бережанського району Тернопільської області, актовий запис №01.
Прізвище позивачки змінити на дошлюбне – « ОСОБА_9 ».
Судові витрати у виді судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп. стягнути з відповідача у користь позивачки.

Відомості про сторін у справі:
Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції – Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Суддя Бережанського районного  суду
Тернопільської області       Н.П.Німко