Справа № 595/675/26 
Провадження № 1-кп/595/114/2026 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.06.2026 м. Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області в складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026211130000090 від 11 квітня 2026 року про обвинувачення: 
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Бариш Бучацького району Тернопільської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

15 квітня 2025 року постановою Бучацького районного суду Тернопільської області (справа №595/523/25, провадження №3/595/220/2025), яка набрала законної сили 28 квітня 2025 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушеннь, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 (двох тисяч чьотирьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 000 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, застосованого до ОСОБА_4 вищевказаною постановою, приєднано невідбуту частину стягнення за постановою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 28 травня 2024 року, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що набрала законної сили 10 червня 2024 року, у виді 1 (одного) місяця та 25 (двадцять п`ять) днів позбавлення права керування транспортними засобами, і призначено ОСОБА_4 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць та 25 (двадцять п`ять) днів, без оплатного вилучення транспортного засобу.
В подальшому, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що вищевказаним рішенням суду його позбавлено прав керування транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення прав керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ст. 68 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, продовжив керувати транспортним засобом за наступних обставин.
Так, 11 квітня 2026 року о 02 годині 00 хвилин ОСОБА_4 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 211440», д.н.з НОМЕР_1 , та рухався у с. Переволока Чортківського району Тернопільської області, де в ході патрулювання, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області та стосовно ОСОБА_4 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №7004803 від 11 квітня 2026 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, та складено протокол про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1-637571 від 11 квітня 2026 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Вказаними діями обвинувачений  ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, - тобто умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
Обвинувачений  ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, визнав повністю згідно пред`явленого йому обвинувачення, щиро розкаявся. При цьому зазначив, що йому було відомо про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком понад п`ять років, однак всупереч цьому сів за кермо. Зазначив, що у вчиненому він щиро розкаюється та обіцяє в майбутньому подібного не вчиняти. 
Обвинувачений  ОСОБА_4 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.
Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Таким чином суд приходить до переконання про доведеність винуватості  ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 382 КК України, - тобто умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
При призначенні покарання обвинуваченому  ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, у відповідності до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, особу винного, те, що він в силу ст. 89 КК України несудимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставини, що пом`якшує покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого  ОСОБА_4 , судом не встановлено. 
На підставі наведеного, враховуючи сукупність пом`якшуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому  ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення у виді штрафу в дохід держави, оскільки саме таке покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого  ОСОБА_4 не обирався, підстави для його обрання відсутні.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов по справі не заявлено.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд –

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн.
Речовий доказ: диск DVD-R № 111102-S1 марки «ALERUS», ємкістю 4.7 GB із наявними відеофайлами з назвами: «document_5390843328449251651», «export-wjegk» - залишити при матеріалах кримінального провадження в сторони обвинувачення.
Вирок ухвалений в нарадчій кімнаті і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору. 

Суддя 	ОСОБА_1