Справа № 190/2354/25
Провадження №2/190/88/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року  м.П”ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області
в складі головуючого судді Фирси Ю.В.,
за участю секретаря Гук С.Р.,
позивача ОСОБА_1 ,
передставника позивача ОСОБА_2 ,
відповідача ОСОБА_3 ,
представника відповідача ОСОБА_4 ,
третьої особи ОСОБА_5 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи Жовтоводська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, ОСОБА_5 про встановлення черговості одержання права на спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом ОСОБА_3 про встановлення черговості одержання права на спадкування.
В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона з 1978 року прорживала однією сім`єю, як дружина та чоловік з ОСОБА_6 . За час спільного проживання разом вели спільне господарство, мали спільний бюджет, займалися благоустроєм будинку (робили ремонти, купували меблі та інші предмети домашнього побуту), всі свята проводили в колі рідних та друзів. Останні роки життя ОСОБА_6 хворів, а вона за ним здійснювала догляд, турбувалася про його здоров`я, забезпечувала його ліками, продуктами харчування. Відповідач ОСОБА_3 за ОСОБА_6 не навідував, його життям не цікавився. ІНФОРМАЦІЯ_1 її цивільний чоловік ОСОБА_6 помер. Після його смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 042187. Рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 19.08.2024 року встановлено факт її проживання з ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу понад п`ять років, а саме з 1978 року до дня смерті останнього.
З метою отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 звернулась П`ятихатської державної нотаріальної контори, де в подальшому була зареєстрована спадкова справа щодо майна померлого ОСОБА_6 .. Проте, державним нотаріусом їй було повідомлено про те, що окрім неї з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 звернувся його племінник ОСОБА_3 .. На протязі останніх 10 років життя ОСОБА_6 зі своїм племінником ОСОБА_3 не спілкувались, в 2012 року ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження, після чого останні перебували в неприязних стосунках, навіть не вітались. Відповідач здоров`ям дядька не цікавився, будь-якої допомоги йому не надавав та не доглядав за хворим. Навіть після смерті організаційними питаннями по захороненню не займався, на захоронені присутнім не був.
У зв`язку з вищевикладеним, просить встановити їй черговість одержання права на спадкування після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та надати право на спадкування у першій черзі за законом.
Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі і на підставах викладених в позовні й заяві, просили позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та пояснили, що померлий ОСОБА_6 доводиться дядьком відповідачу. ІНФОРМАЦІЯ_1 його дядько ОСОБА_6 помер. За життя дядько до нього з питанням надання будь якої допомоги не звертався, а він від надання допомоги спадкодавцю не ухилявся. Ніяких тілесних ушкоджень дядьку він не спричиняв. Вимоги позивача вважає незаконними та необґрунтованими, а тому у задоволенні позову просив відмовити.
Третя особа Жовтоводська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області свого представника в судове засідання не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона є племінницею ОСОБА_6 та рідною сестрою відповідача ОСОБА_3 .. Їй відомо, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 перебували в неприязних відносинах, причиною їх розладу була спадщина, яка залишилась після смерті діда. Останні роки свого життя ОСОБА_6 хворів, його доглядала позивачка ОСОБА_1 , яка проживала разом з ним до смерті. ОСОБА_3 померлому ОСОБА_6 не допомогав.
Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області помер ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть/а.с.5/.
Рішенням П`ятихатського району суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2024 року встановлено факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу понад п`ять років, а саме з 1978 року до дня смерті останнього./а.с.7-9/.
Згідно копії рішення П`ятихатського району суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2025 року встановлено факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є рідним племінником ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . /а.с.81-83/.
До майна ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в П`ятихатській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 79/2022 року. З заявами про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_1 , племінник ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про що свідчить копія спадкової справи/а.с.54-84/.
Відповідно до листа Жовтоводської державної нотаріальної контори №296/02-14 від 18.10.2024 року адресованого на ім`я ОСОБА_1 , останню повідомлено що оформити спадкові права на майно ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ім`я ОСОБА_1 не є за можливе, оскільки остання належить до кола спадкоємців четвертої черги, а інший спадкоємець до кола спадкоємців другої черги/а.с.73/.
Рішенням П`ятихатського району суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Жовтоводська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про усунення від права на спадкування відмовлено/а.с.11/.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Предметом позову у цій справі є зміна черговості одержання права на спадкування, що є винятком із загального правила черговості та встановлення іншого, ніж передбачено законом, порядку закликання до спадкування спадкоємців за законом.
Спадкування за законом здійснюється у наступній черговості (при цьому кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків зміни черговості одержання права на спадкування, встановлених ст. 1259 ЦК України):
- перша черга: діти спадкодавця (у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті), той із подружжя, який його пережив, та батьки;
- друга черга: рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері;
- третя черга: рідні дядько та тітка спадкодавця;
- четверта черга: особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини;
- п`ята черга: інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення, та утриманці спадкодавця (неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування).
В основі спадкування за законом є принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення.
Частиною 2 ст. 1258 ЦК України передбачено, що кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.
Відповідно ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
Системне тлумачення положень ст. 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як «одержання права на спадкування наступною чергою» (ч. 2 ст. 1258 ЦК України) та «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом». «Одержання права на спадкування наступною чергою» (ч. 2 ст. 1258 ЦК України) стосується другої-п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини.
На «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом» в межах певної черги впливають такі юридичні факти як: зміна черговості на підставі договору або рішення суду (ст. 1259 ЦК України); застосування правил про право представлення (ст. 1266 ЦК України); відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (ч. 2 ст. 1274 ЦК України); спадкова трансмісія (ст. 1276 ЦК України); збереження правового зв`язку при усиновленні (ч. 3 ст. 1260 ЦК України. Зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом стосується першої - п`ятої черги.
Відповідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.
При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Згідно зі змістом ч.2 ст. 1259 ЦК України, при вирішенні питання про зміну черговості спадкування позивач повинен довести факт опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу та перебування спадкодавця в безпорадному стані, тобто стані, обумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.
Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.
Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.
Зокрема, під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.
Для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування необхідна наявність всіх п`яти зазначених вище обставин.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08 квітня 2024 року у справі № 766/4013/16-ц та постанові від 26 червня 2024 року у справі №489/8011/18.
Також відповідна правова позиція сформована низкою судових рішень Верховного Суду у постановах: від 18 лютого 2019 року у справі №569/18047/17-ц (провадження № 61-40302св18), від 26 вересня 2019 року у справі №521/6358/17 (провадження №61-11757св19), від 09 жовтня 2019 року у справі №552/8452/17 (провадження №61-48561св18), від 27 травня 2020 року у справі №755/8930/18 (провадження № 61-14692св18), від 01 червня 2020 року у справі №431/5445/19 (провадження №61-6789св20), від 18 червня 2020 року у справі №565/1046/16-ц (провадження №61-35423св18), від 27 серпня 2020 року у справі №266/2391/16 (провадження №61-1300св20), від 17 вересня 2020 року у справі №755/14155/16-ц (провадження №61-23350св19), від 02 грудня 2020 року у справі №592/1045/18-ц (провадження №61-820св20), від 01 березня 2021 року у справі №233/5990/18 (провадження №61-19232св19), від 17 березня 2021 року у справі № 200/12980/14 (провадження №61-14159св19), від 22 квітня 2021 року у справі № 331/6453/18 (провадження №61-380св21).
За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи вказані норми матеріального права, встановивши обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги щодо зміни черговості одержання права на спадкування, оскільки позивачем не доведено належними, достовірними і достатніми доказами наявності передбачених частиною другою статті 1259 ЦК України обставин й юридичних фактів у їх сукупності, за наявності яких у неї могло виникнути право на спадкування у першу чергу, зокрема, здійснення нею протягом тривалого часу опіки над спадкодавцем, матеріального його забезпечення, а також перебування спадкодавця у безпорадному стані.
Надані позивачкою докази не містять відомостей про матеріальне утримання нею ОСОБА_6 до його смерті. 
Факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_6 без реєстрації шлюбу понад п`ять років, а саме з 1978 року до дня смерті останнього не свідчать про утримання позивачкою ОСОБА_7 власним коштом та про її належний догляд за ним як за безпомічною особою.
Твердження ОСОБА_1 про те, що вона здійснювала догляд за ОСОБА_7 , суд не приймає до уваги, адже належних доказів на підтвердження цього матеріали справи не містять.
Таким чином, беручи до уваги те, що позивач не надала суду належних, допустимих, достовірних доказів на підтвердження обставин, які входять до предмета доказування за вимогами про зміну черговості одержання права на спадкування після смерті ОСОБА_7 , тобто не надала доказів на підтвердження тривалого опікування, матеріального забезпечення померлого спадкодавця, надання нею іншої допомоги йому, тяжкої хвороби або каліцтва ОСОБА_7 , через які він був у безпорадному стані тощо, у зв`язку з чим суд приходитьб до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Керуючись ст.12,80,81,263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи Жовтоводська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, ОСОБА_5 про встановлення черговості одержання права на спадкування – відмовити.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлено 01 травня 2026 року.

Головуючий суддя Ю.В. Фирса