ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

13 травня 2026 року м. Житомир справа № 240/20842/25
категорія 108020200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Волинської митниці про визнання протиправними, скасуання рішення та картки відмови, 

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) із позовом до Волинської митниці (далі - відповідач), у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2025/000199/2 від 25.06.2025 та картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2025/001611 від 25.06.2025.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що прийняте відповідачем рішення про коригування митної вартості та картка відмови є протиправними. Зазначає, що на підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товару за ціною договору разом з митною декларацією декларантом Волинській митниці надані документи, які підтверджують заявлену вартість товару та є достатніми для здійснення оформлення за основним методом. Ці документи не містили розбіжностей, помилок, ознак підробки, що свідчить про відсутність у відповідача права вимагати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, разом з тим відповідачем були прийняті оскаржуване рішення та картка відмови.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.
На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що у митного органа були обґрунтовані підстави вважати, що документи, подані до митного оформлення за №UA205140/2025/000199/2 від 25.06.2025 містили розбіжності, не містили всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар та його перевезення, тому оскаржувані рішення про коригування митної вартості та картка відмови прийняті у повній відповідності до вимог чинного законодавства, отже, є законними і обгрунтованими.
Представником позивача подано відповідь на відзив, в якій зауважено, що до митного оформлення було надано всі необхідні документи в яких наявна вся необхідна інформація та відсутні розбіжності. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою суду від 06.10.2025 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.
Як встановлено судом, з метою митного оформлення ввезеного на територію України транспортного засобу комерційного призначення, 24.06.2025 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 подано митну декларацію № 25UА205140039667U2.
До митної декларації долучено такі документи: рахунок-фактура (інвойс) №1183 від 16.05.2025 року; автотранспортна накладна CMR 1183 від 16.05.2025 року; супровідний документ 25GB000060WCXEC3J2 від 16.06.2025 року; сертифікат з перевезення EUR.1 № S 0914632 від 16.06.2025 року; платіжна інструкція №725 від 15.05.2025 року; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиторських послуг №TR2500099 від 24.06.2025 року; зовнішньоекономічний контракт №2023/043 від 02.08.2023 року; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Специфікація №244/1 від 15.05.2025 року; договір (контракт) на перевезення №2024/032 від 27.03.2024 року; заявка на перевезення №99 від 12.06.2025 року; копія митної декларації країни відправлення №25GB6M6DNAYPN84AA0 від 16.06.2025 року; митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів №25UA205140039667U2 від 24.06.2025 року.
Не зважаючи на подані декларантом документи, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UА205140/2025/000199/2 від 25.06.2025 та картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2025/001611 від 25.06.2025.
Не погоджуючись із вказаними рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови, вважаючи їх необґрунтованими та протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із такого.
Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-VI, з наступними змінами та доповненнями (далі - МК України).
Приписами статей 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
За змістом частини першої статті 51, частини першою статті 52 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Частиною другою статті 52 Митного кодексу України визначено, що декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Згідно з частинами першою, другою статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.
За приписами статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
Згідно з частиною першою статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Частинами другою та третьою статті 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.
Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Отже, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Зі змісту розділу ІІІ (Митна вартість товарів та методи її визначення) МК України вбачається, що в аспекті реалізації процедур з визначення митної вартості товарів, ключову роль відіграє принцип обґрунтованості.
Так, зокрема, митний орган повинен дотримуватися вимог принципу обґрунтованості при: а) встановлені належного до застосування методу визначення митної вартості товарів; б) встановлені достатнього переліку документів для цілей визначення митної вартості товарів.
Отже, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
При цьому, рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.
Так, під час здійснення контролю митної вартості за митною декларацією № 25UА205140039667U2 відповідач дійшов висновку, що надані до митного оформлення документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, що обраний позивачем.
Зі змісту розділу 33 спірного рішення судом встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, та містять наступні розбіжності:
- відповідно рахунка на оплату транспортних послуг від 24.06.2025 №TR2500099 надавачем транспортних послуг є FORKLIFT GROUP, що суперечить перевізнику, зазначено в гр. 23 автотранспортної накладної від 16.06.2025 №1183 - Jabur-trans. На підтвердження взаємозв`язку між FORKLIFT GROUP та Jabur-trans не подано договору (контракту) про перевезення, заявки та/або інших транспортних документів;
- відповідно заявки на перевезення від 12.06.2025 №99 в графі 9 зазначено про наявність розвантажувально-навантажувальних робіт, проте дані витрати не вказані в рахунку на оплату від 24.06.2025 №TR2500099 та відсутні в гр. 21 ДМВ, що свідчить про їх не включення до митної вартості;
- відповідно специфікації від 15.05.2025 №244/1 вартість товару становить 111000 фунтів стерлінгів, проте до митного оформлення надано платіжну інструкцію від 15.05.2025 №725 за якою оплата за товар здійснена на суму 140500 фунтів стерлінгів.
Під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості було встановлено, що декларантом заявлено митну вартість самостійно. 
У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також містять розбіжності, позивачу запропоновано згідно ст.53 та ст.54 МКУ в 10-ти денний термін надати:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) транспортні (перевізні) документи;
6) банківські платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортних послуг (за наявності оплати);
7) страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до ч.6 ст.53 МК України, декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.
Декларантом на вимогу митниці надано: рахунки від 30.05.2025 №393, від 29.05.2025 №391, від 05.06.2025 №399; підтвердження оплати від 15.06.2025 від 16.06.2025; лист від 25.06.2025 №2506-03.
Переліку запитуваних митницею документів не надано, листом від 25.06.2025 №2506-04 повідомлено про відсутність інших додаткових документів. 
Надані підтвердження оплати від 15.06.2025 та від 16.06.2025 між третіми особами (Рlant Sales Direct та Constraction Machines Sales Ltd) в кількості 2 (дві) штуки на загальну суму 129600 фунтів стерлінгів, однак вартість товарів, згідно рахунка-фактури, укладеного між Constraction Machines Sales Ltd та ФОП ОСОБА_1 від 16.06.2025 №1183 становить 111000 фунтів стерлінгів.
За умови надання, згідно ч.3 ст.53 МКУ документів, витребуваних митницею, які містять достовірну, об`єктивну інформацію, яка підлягає обчисленню (в тому числі складових митної вартості) і підтверджує правильність обрання методу визначення митної вартості, митну вартість може бути визнано. У зв`язку з вищевикладеним та керуючись положеннями Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року, Митного кодексу України, також вимогами ч.6 ст.54 МКУ передбачено, що у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком, та відповідно до умов, зазначених у ч.2-4 ст.53 МКУ митниця може відмовити у визнанні заявленої декларантом митної вартості. У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта. У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та містять вищевказані розбіжності, а також в зв`язку з спрацюванням ризиків АСУР, митницею відповідно до положень ст. 55 та ст.57 МК України з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару.
На виконання вимог Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, кордон України, затверджених наказом Держмитслужби України від 01.07.2021 № 476, митницею проведено порівняння рівня заявленої митної вартості товару з інформацією, наявною в автоматизованій системі митного оформлення “Інспектор”, а також з рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено.
Митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України, згідно раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях, а саме: товар 1 - на рівні - 57263 фунтів стерлінгів за ЕМД від 09.04.2025 №UА204020/2025/008133.
Митницею за основу коригування митної вартості взято вартість товару: “Автонавантажувач телескопічний самохідний підвищеної прохідності. Укомплектований вилковим захватом, марка JСВ, рік випуску - 2024...”, країна походження Великобританія, імпорт товару здійснено на умовах поставки FCA GB з врахуванням обсягу ввезеної партії товару (1 шт).
Як попередньо зазначалось судом, наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу щодо застосування судом статей 53, 54 МК України у подібних правовідносинах, зокрема у постанові від 23.10.2021 у справі №815/4821/16 та від 14.09.2023 у справі № 817/1799/16.
Щодо твердження відповідача про зазначення в гр. 23 автотранспортної накладної від 16.06.2025 №1183 надавачем транспортних послуг Jabur-trans позивач зазначає, що вказаний перевізник залучений компанією Forklift Group Sp.z.o.o. Відповідно до контракту №2024/032 про надання транспортно-експедиторських послуг з організації перевезень вантажів у міжнародному сполученні від 27.03.2024, який укладений між ФОП ОСОБА_1 та Forklift Group Sp.z.o.o, останній надає транспортно-експедиторські послуги з перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні та не обмежений в праві залучати сторонніх перевізників для виконання умов контракту з перевезення вантажів замовника, яким виступає позивач.
Крім того, відображення у СМR інформації про перевізника компанії Jabur-trans жодним чином не впливає на визначення такої складової митної вартості як транспортні послуги, які заявлені декларантом у складі митної вартості під час митного оформлення, яка склала 3150,00 євро та була підтверджена рахунком фактурою від 24.06.2025.
Слід зазначити, що під час митного оформлення позивач надав пояснення листом від 25.06.2025 №2506-03, у яких зазначив: «...згідно до заявки №97 від 12.06.2025 Forklift Group Sp.z.o.o здійснює транспортно-експедиторські послуги. Відповідно, JABUR-TRANS являється перевізником, договірні відносини з якими має компанія Forklift Group Sp.z.o.o, прямого відношення ФОП ОСОБА_1 до даного перевізника не має, про що свідчить рахунок на оплату транспортних послуг від 24.06.2025 року №TR2500099, де зазначено витрати на перевезення та винагороду на транспортно-експедиторські послуги компанії Forklift Group Sp.z.o.o».
У даному випадку суд зазначає, що ненадання позивачем будь-якого договору з третіми особами, пов`язаного з Контрактом про поставку товару, не може свідчити про недостовірність відомостей, викладених в інших документах, поданих на підтвердження заявленої ним митної вартості товарів. Договір з третіми особами не є технічним, товаросупровідним документом або документом, що засвідчує ціну товару та чинним законодавством не передбачено обов`язкової вимоги щодо отримання від суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності - продавця товару - вказаної документації.
Щодо твердження відповідача стосовно зазначення у заявці на перевезення від 12.06.2025 №99 в графі 9 відомостей про наявність розвантажувально-навантажувальних робіт, але не зазначення цих витрат в рахунку на оплату від 24.06.2025 №TR2500099 та в гр. 21 ДМВ, що свідчить про їх не включення до митної вартості, слід вказати таке.
Як встановлено з матеріалів справи, під час митного оформлення позивач надав пояснення листом від 25.06.2025 №2506-03, вказавши: «відповідно до гр. 9 заявки на перевезення №97 від 12.06.2025 вартість розвантажувально-навантажувальних робіт входить у вартість фрахту - а саме розвантажувально-навантажувальних робіт експедитора Forklift Group Sp.z.o.o у м. Бохотниця, де відбулось перевантаження із одного транспортного засобу на інший».
З даних пояснень вбачається, що додаткових витрат фактично понесено не було, оскільки відбулося перевантаження із одного транспортного засобу на інший та вартість розвантажувально-навантажувальних робіт не включена у митну вартість товару. Відповідачем зворотнього не доведено.
Стосовно твердження відповідача про невідповідність вартості товару згідно специфікації від 15.05.2025 №244/1 та наданої до митного оформлення платіжної інструкції від 15.05.2025 №725, суд зазначає таке.
Позивачем листом від 25.06.2025 №2506-04 було надано Специфікацію №244 від 15.05.2025, яка відображена у призначенні платежу у платіжній інструкції №725 від 15.05.2025, вартість товару склала 4 одиниці товару. Позиція №1 Специфікації №244 - це 3 одиниці товару, по яким відповідач виніс дане рішення про коригування митної вартості. Проаналізувавши вартість позиції №1 Специфікації №244, вартість 3 одиниць товару складає 111000,00 євро, і саме така вартість заявлена позивачем до митного оформлення переміщуваного товару у кількості 3 одиниць.
Щодо твердження відповідача про те, що надані підтвердження оплати від 15.06.2025 та від 16.06.2025 між третіми особами (Рlant Sales Direct та Constraction Machines Sales Ltd) в кількості 2 (дві) штуки на загальну суму 129600 фунтів стерлінгів, однак вартість товарів, згідно рахунка-фактури, укладеного між Constraction Machines Sales Ltd та ФОП ОСОБА_1 від 16.06.2025 №1183 становить 111000 фунтів стерлінгів, слід зазначити, що матеріалами справи підтверджено, що після завершення зовнішньоекономічної операції та після підтвердження вивезення товару постачальник (Constraction Machines Sales Ltd) має право на відшкодування ПДВ за ставкою 20 %, яка не враховується у вартість товару при його експорті до країн Великобританії та ЄС.
Наведені вище обставини спростовують твердження відповідача про наявність суперечностей у вартості ввезеного товару.
У даному випадку позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товару згідно з вимогами частин четвертої п`ятої статті 58 Митного кодексу України.
Окрім того, слід врахувати, що в частині сьомій статті 54 Митного кодексу України прямо зазначено, що у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Таким чином, суд вважає, що у відповідача були відсутні підстави для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару та відмови в митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю.
З урахуванням встановлених вище обставин, митним органом на підставі статті 64 МК України було проведено коригування митної вартості товару на рівні 57263 фунтів стерлінгів за резервним методом визначення митної вартості.
При цьому, матеріали справи не містять, та відповідачем не наведено належних та достатніх аргументів з приводу того, що подані позивачем документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості товару, чи є недостатніми для визначення митної вартості товару за основним методом (ціною договору).
У правовій позиції, висловленій у постанові Верховного Суду України від 30 червня 2015 року (справа 21-591а15) вказано, що митному органу необхідно витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.
Аналізуючи застосування митним органом резервного методу для визначення митної вартості товару, суд зазначає про таке.
Згідно з Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.
Прийняте рішення про коригування митної вартості товарів відповідач обґрунтовує тим, що метод за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не застосований відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України у зв`язку із тим, що документи, подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару відповідно до ст.53 МК України, містять розбіжності, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар.
Для розрахунку митної вартості імпортованого товару застосовано резервний метод, який ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митними органами митній вартості схожого товару за ЕМД від 09.04.2025 №UА204020/2025/008133 “Автонавантажувач телескопічний самохідний підвищеної прохідності. Укомплектований вилковим захватом, марка JСВ, рік випуску - 2024...”, країна походження Великобританія.
Як визначено у рішенні про коригування митної вартості товарів №UА205140/2025/000199/2 від 29.07.2025, митницею проведено порівняння рівня заявленої митної вартості товару з інформацією, наявною в автоматизованій системі митного оформлення “Інспектор”, а також з рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено.
У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Відповідачем надано опис схожого товару за ЕМД від 09.04.2025 №UА205140/2025/000221/2, однак не відомо за яким методом здійснено митне оформлення подібного товару, які документи подавались під час розмитнення, митним органом не враховано різницю технічного стану транспортних засобів.
У Постанові Верховного Суду від 05.05.2022 у справі № 2040/6019/18 також міститься висновок про те, що сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.
Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами.
Наявність у відповідача інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) і єдиною підставою його незастосування є, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
При здійсненні митного оформлення для підтвердження митної вартості та її визначення за основним методом контролюючому органу надано всі необхідні та достатні документи, передбачені ч. 2 ст. 53 МК України, які чітко ідентифікували товар та містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
Відтак, на переконання суду, декларація ЕМД від 09.04.2025 №UА205140/2025/000221/2 не може вважатися об`єктивним джерелом інформації в цілях коригування митної вартості товару, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку. До того ж, вищезазначена декларація не розкриває умов поставки товару, що безпосередньо впливає на його митну вартість під час митного оформлення.
Крім того необхідно зазначити, що матеріалами справи підтверджено надання позивачем до митного оформлення товару документів, що містять у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.
Натомість відповідачем не доведені неповнота, неточність чи недостатність наданих позивачем з митною декларацією документів та наведених в них відомостей для визначення митної вартості товарів за основним методом, а, отже, і підстави для застосування другорядного методу визначення митної вартості товарів при недоведеності неможливості її визначення за основним - відсутні.
Сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях. На підставі досліджених письмових доказів суд вважає, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно. При цьому, митний орган належним чином не обґрунтував своє рішення про коригування митної вартості товару та не вказав, чому документи, надані декларантом згідно з переліком, передбаченим статтею 53 МК України, унеможливлюють застосування першого (основного) методу визначення митної вартості товару.
З огляду на наведене, суд дійшов обґрунтованого висновку, що рішення митного органу №UA205140/2025/000199/2 від 25.06.2025 про коригування митної вартості товару слід визнати протиправним і скасувати.
Враховуючи, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2025/001611 від 25.06.2025 складена на підставі рішення про коригування митної вартості №UA205140/2025/000199/2 від 25.06.2025, протиправність якого встановлена судом, тому така картка також підлягає скасуванню як протиправна.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають задовольнити.
Суд не вбачає підстав для стягнення витрат на оплату послуг перекладача з огляду на таке.
Як свідчать матеріали справи, позивачем до митного оформлення подавались документи, складені іноземною мовою та переклад документів українською мовою.
Відповідно до статті 254 МК України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються органу доходів і зборів українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Органи доходів і зборів вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.
Оскільки матеріали цієї справи не містять доказів того, що суб`єкт контролю вимагав від позивача здійснити переклад цих документів, тобто їх переклад був здійснений за власним бажанням позивача, а не на вимогу відповідача, підстави для стягнення таких витрат з Волинської митниці відсутні.
Питання про розподіл судових витрат судом вирішується відповідно до ст.139 КАС України.
Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246,256 КАС України, суд

вирішив:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) до Волинської митниці (вул. Призалізнична, 13, с. Римачі, Волинська обл., Ковельський р-н,44350. РНОКПП/ЄДРПОУ: 43958385) про визнання протиправними, скасуання рішення та картки відмови - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2025/000199/2 від 25.06.2025 та картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2025/001611 від 25.06.2025.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 9678,27 грн. сплаченого судового збору. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова

13.05.26