КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2026 року м. Київ справа №320/60099/24
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Кочанової П.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Головного управління ДПС у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м.Києві, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві №80946240108 від 19 грудня 2023 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску із застосування штрафу у розмірі 10920,23 грн. та нарахування пені у розмірі 697,55 грн. за період з 21.04.2018 до 22.12.2018.
В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що суми єдиного внеску, які сплачувались з допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами військовослужбовців-жінок відображались за кодом 707102000000 - єдиний внесок, нарахований на суми грошового забезпечення військовослужбовців, а звітність по нарахуванню цієї допомоги відображалась, за кодом 707101000000 - єдиний внесок, нарахований роботодавцями на суми заробітної плати, винагород за договорами ЦПХ, допомоги по тимчасовій непрацездатності, у зв`язку з цим протягом 2018 року на одному рахунку виникала заборгованість, а на іншому переплата, позивач наполягає, що зі свого боки вчинив всі належні заходи для вирішення цього питання, проте контролюючим органом неправомірно та необґрунтовано не було здійснено відповідних дій щодо перерахунку коштів, враховуючі, що суми єдиного внеску було сплачено позивачем своєчасно та у повному обсязі, вважає рішення про застосування до нього штрафних санкцій необґрунтованим та таким, що підлягає с касуванню. 
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
На виконання ухвали суду, представником позивача подана до суду заява про поновлення процесуального строку звернення до суду.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.
Представник відповідача надав до суду відзив, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначаючи, що спірне рішення було направлено позивачу у спосіб, що визначений діючим законодавством, та було отримано останнім 23.12.2023, стосовно суті позовних вимог вказує, що неправильне зазначення коду платежу, що сталося через неуважність платника може привести до не зарахування коштів на відповідний рахунок та виникненню недоїмки, що є підставою для застосування штрафних санкцій, стосовно наданих позивачем заяв щодо перерахування коштів між рахунками вказує, що подання заяв не є автоматичною підставою для перерахування коштів, оскільки ця процедура передбачає перевірку правильності розрахунків та відповідність вимогам законодавства. При цьому, відповідач зазначає, що ГУ ДПС здійснило часткове перерахування коштів, однак це не скасовує факту, що на момент граничного строку сплати ЄСВ не були зараховані належним чином. З огляду на викладене відповідач переконаний, що позивачем не виконано свого податкового обов`язку належним чином, що є підставою для застосування штрафних санкцій, враховуючі викладене вважає оскаржуване рішення правомірним, на цих підставах у позові просив відмовити.
Розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Позивач: Військова частина НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , було зареєстровано юридичною особою 10.07.2017, є державною установою, основний вид економічної діяльності, згідно КВЕД: 84.24 Діяльність у сфері охорони громадського порядку та безпеки. Вказані факти підтверджуються витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Позивач у позовній заві вказує, що протягом 2018 року Військова частина нараховувала та сплачувала суми єдиного внеску допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами військовослужбовців-жінок на відкритий у Державній казначейській службі України для сплати ЄСВ нарахованого на суми грошового забезпечення військовослужбовців, а саме:
19 березня 2018 року платіжним дорученням № 4 було сплачено суму ЄСВ у розмірі 6983,40 грн.;
14 вересня 2018 року платіжним дорученням № 359 було сплачено суму ЄСВ у розмірі 8283,04 грн.;
22 жовтня 2018 року платіжним дорученням № 444 було сплачено суму ЄСВ у розмірі 11986,90 грн.;
Позивач зазначає, що був переконаний, що зі свого боку не допускав порушення вимог податкового законодавства в частині розрахунків з ЄСВ, проте, у грудні 2018 року військова частина отримала вимогу ГУ ДФС у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) від 04.12.2018 № Ю-240845-17 на суму 9267,18 грн.
У телефонній розмові з представниками ГУ ДФС у м. Києві позивачу було повідомлено, що недоїмка виникла після відображення звітності за період з квітня по грудень 2018 року. 
Після отриманої інформації військовою частиною було проаналізовано розрахунки з ЄСВ з бюджетом та встановлено, що суми єдиного внеску, які сплачувались з допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами військовослужбовців-жінок відображались за кодом 70 71020000 00 - єдиний внесок, нарахований на суми грошового забезпечення військовослужбовців, а звітність по нарахуванню цієї допомоги відображалась, за кодом 70 71010000 00 - єдиний внесок, нарахований роботодавцями на суми заробітної плати, винагород за договорами ЦПХ, допомоги по тимчасовій непрацездатності. 
У зв`язку з цим протягом 2018 року на одному рахунку виникала заборгованість, а на іншому переплата.
Невідкладно, Військова частина НОМЕР_1 для оперативного реагування на ситуацію звернулась до ГУ ДФС України у м. Києві із заявами щодо перерахування надміру або помилково сплачених коштів від 10.12.2018 вих. №181/2731 та вих.№ 181/2732, за наслідком розгляду яких контролюючим органом були надані відповіді військовій частині від 14.12.2018 вих.№ 124981/10/26-15-13-12 та від 20.12.2018 вих.№ 127858/10-26-15-13-13-12, в яких, було зазначено про відсутність підстав для перерахунку коштів, а також, було вказано що для вирішення порушеного питання необхідно звернутись до податкового органу у порядку і за формою, визначеною діючим законодавством.
При цьому, позивач зазначає, що 10.01.2019 частково було перераховано помилково сплачену суму коштів на правильний рахунок, а решта помилково сплаченої суми коштів у розмірі 6983,40 грн. була опрацьована протягом 2018 року, шляхом внесення змін до звітності, опрацьованої 20.07.2018.
Пізніше, з огляду на те, що 1 січня 2023 року відбулись зміни банківських рахунків зі сплати єдиного внеску працівниками податкового органу військовій частині було повідомлено, що внесено зміни в програму обліку єдиного внеску у податковій службі, а тому сплачувати суми єдиного внеску з нарахованої допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами військовослужбовців-жінок з 2021 року необхідно за кодом 70 71020000 00 - єдиний внесок, нарахований на суми грошового забезпечення військовослужбовців.
Невідкладно, військова частина звернулась до Головного управління ДПС у м. Києві із наступними заявами:
Заява про повернення коштів з рахунку 3556 від 10.04.2023 у сумі 9918,37 грн., згідно з платіжним дорученням № 21 від 15.01.2021 на суму 9918,37 грн.;
Заява про повернення коштів з рахунку 3556 від 10.04.2023 у сумі 16680,80 грн., згідно з платіжним дорученням № 322 від 28.05.2021 на суму 16680,80 грн.,
Заява про повернення коштів з рахунку 3556 від 10.04.2023 у сумі 11726,32 грн., згідно з платіжним дорученням № 439 від 15.07.2021 на суму 11726,32 грн.,
Заява про повернення коштів з рахунку 3556 від 10.04.2023 у сумі 15955,41 грн., згідно з платіжним дорученням № 733 від 27.10.2021 на суму 15955,41 грн.,
Заява про повернення коштів з рахунку 3556 від 10.04.2023 у сумі 16672,20 грн., згідно з платіжним дорученням № 757 від 12.11.2021 на суму 16672,20 грн.,
Заява про повернення коштів з рахунку 3556 від 10.04.2023 у сумі 12954,02 грн., згідно з платіжним дорученням № 757 від 25.11.2021 на суму 12954,02 грн.,
Заява про повернення коштів з рахунку 3556 від 10.04.2023 у сумі 18316,82 грн., згідно з платіжним дорученням № 43 від 28.01.2022 на суму 18316,82 грн.,
Заява про повернення коштів з рахунку 3556 від 10.04.2023 у сумі 12209,07 грн., згідно з платіжним дорученням № 801 від 18.10.2022 на суму 12209,07 грн.,
Заява про повернення коштів з рахунку 3556 від 10.04.2023 у сумі 15585,80 грн., згідно з платіжним дорученням № 905 від 24.11.2022 на суму 15585,80 грн.,
Заява про повернення коштів з рахунку 3556 від 10.04.2023 у сумі 16814,26 грн., згідно з платіжним дорученням № 38 від 30.01.2023 на суму 16814,26 грн.,
За наслідком розгляду заяв Військової частини НОМЕР_3 Головне управління ДПС у м. Києві надало відповідь від 17.04.2023 вих.№ 31159/6/26-15-24-01-09-08 «Про перерахунок помилково сплачених коштів з єдиного внеску», в якій, серед іншого, було повідомлено заявника про те, що, згідно інтегрованої картки платника податку за кодом платежу 71010000 обліковуються не застосовані штрафні санкції за несвоєчасну сплату єдиного внеску та пеня, які будуть застосовані до платника у терміни, визначені пунктом 912 Розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2464, з огляду на що, враховуючі приписи п. 1 Порядку Зарахування в рахунок майбутніх платежів ЄСВ або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів», для перерахунку спірної суми ЄСВ немає законних підстав.
Додатково військову частину було повідомлено, що ГУ ДПС у м. Києві підтверджено правомірність перерахування помилково сплачених коштів з єдиного внеску з рахунку за кодом платежу 71010000 (код ДГП 2658) на рахунок за кодом платежу 71020000 (код ДТП 2615) згідно платіжних доручень від 25.11.2022 №905, від 31.01.2023 №38, від 31.01.2022 №43, від 20.10.2022 №801, від 15.11.2021 №775, від 26.11.2021 №828, від 16.07.2021 №439, від 28.10.202 і №733, Від 18.01.2021 №21, від 31.05.2021 №322 на загальну суму 146833,06 грн.
Зважаючи на викладене вище, після застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску та проведення остаточних розрахунків, Військова частина НОМЕР_1 не позбавлена права подати нові заяви за формою згідно додатку 1 до Порядку з оригіналом або завіреною копією розрахункового документа (квитанцією, платіжним дорученням) із зазначенням суми перерахування, яка відповідатиме наявній переплаті.
19 грудня 2023 року Головним управлінням ДПС у м. Києві було сформовано Рішення № 80946240108 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 11617,78 грн., у тому числі пеня у розмірі 697,55 грн.
Позивач із цим рішенням не погодився, оскаржив його в адміністративному порядку.
Рішенням ДПС України від 12.02.2024 № 2057/5/99-00-06-02-03-05 скарга військової частини НОМЕР_4 була залишена без розгляду у зв`язку із несвоєчасним зверненням. 
Не погоджуючись із отриманим рішенням, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року №2464-VI (далі - Закон №2464-VI) єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно із ч. 2 ст.8 та ст. 12 Закону №2464-VI, єдиний внесок не входить до системи оподаткування. Завданнями центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є забезпечення адміністрування єдиного внеску шляхом його збору, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.6, п.8 ст.9 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.
Частиною 12 статті 9 Закону №2464-VI встановлено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу).
Як встановлено судом, позивачем, згідно наданих копій квитанцій, сплачено єдиний соціальний внесок на невідповідний рахунок.
Вказані відомості підтверджуються також копією ІКП позивача.
При цьому, сплачені суми єдиного внеску обліковані відображалась, за кодом 707101000000 - єдиний внесок, нарахований роботодавцями на суми заробітної плати, винагород за договорами ЦПХ, допомоги по тимчасовій непрацездатності, що підтверджено витягом з електронного кабінету платника податків позивача.
Згідно із положеннями розділу VII наказу Міністерства доходів і зборів України від 20 квітня 2015 року №449 «Про затвердження Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Інструкція №449), за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.
Відповідно до п.8 розділу VI Інструкції №449, за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.
За приписами п.11 ст. 9 Закону №2464-VI, у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Згідно із п.11 ст.25 Закону №2464-VI, орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції за неперерахування або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.
Разом з тим, нормами Бюджетного кодексу України, а саме, частиною першою статті 43 та частиною п`ятою статті 45, передбачено, що при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.
Податки і збори (обов`язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.
Крім цього, пунктом 22.4 статті 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.
З огляду на викладене, для підтвердження факту несплати єдиного внеску, як і узгодженої суми грошового зобов`язання необхідно встановити, що платник єдиного внеску не вчиняв дії, спрямовані на перерахування єдиного внеску до державного бюджету.
При цьому, здійснення помилки під час перерахування єдиного внеску до державного бюджету в строк, встановлений п.1 ч.2 ст.6, п.8 ст.9 Закону №2464-VI, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова.
Допущена позивачем помилка не свідчить про несплату необхідної суми єдиного внеску у визначений законодавством строк та не спричинила настання жодних негативних наслідків або збитків для відповідного бюджету та держави в цілому, оскільки страхові кошти в подальшому у будь-якому разі підлягали перерахуванню на єдиний казначейський рахунок. До того ж, згодом така помилка була виявлена платником, який вжив відповідні заходи щодо спрямування коштів за належністю.
За наведеного суд вважає, що здійснення помилки під час перерахування платником суми грошового зобов`язання з єдиного внеску у строк, встановлений Законом №2464-VI, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова, а тому не може слугувати підставою для притягнення платника до відповідальності за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 11 квітня 2019 року (справа №822/3323/17), від 16 грудня 2020 року (справа №806/1146/16), від 03 лютого 2021 року (справа № 826/9800/16) та інших.
Також суд зазначає, що у разі несвоєчасного надходження до державного бюджету грошових коштів (єдиного внеску) не з вини платника податку, останній звільняється від відповідальності за несвоєчасне перерахування таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, а тому позивач не повинен відповідати за вказане правопорушення.
Позивач вжив усіх залежних від нього заходів, зокрема сплачував належні суми коштів, що підтверджується платіжними дорученнями: від 19.03.2018 року № 4 у розмірі 6983,40 грн.; від 14 вересня 2018 року № 359 у розмірі 8283,04 грн.; від 22 жовтня 2018 року № 444 у розмірі 11986,90 грн.; № 21 від 15.01.2021 на суму 9918,37 грн.; № 322 від 28.05.2021 на суму 16680,80 грн., № 439 від 15.07.2021 на суму 11726,32 грн., № 733 від 27.10.2021 на суму 15955,41 грн., № 757 від 12.11.2021 на суму 16672,20 грн., № 828 від 25.11.2021 на суму 12954,02 грн., № 43 від 28.01.2022 на суму 18316,82 грн., № 801 від 18.10.2022 на суму 12209,07 грн., № 905 від 24.11.2022 на суму 15585,80 грн., № 38 від 30.01.2023 на суму 16814,26 грн., а також звертався із заявами б/н від 10.04.2023 (вх. до ГУ ДПС у м. Києві від 10.04.2023 № 35248/6, № 35248/6, № 35627/6, № 35630/6) щодо перерахування помилково сплачених коштів з єдиного внеску, тому у відповідача не було підстав для застосування до позивача штрафних санкцій за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) ЄСВ та нарахування пені.
Відтак, дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть слугувати підставою для стягнення недоїмки, застосування штрафів за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 14.08.2018 у справі №821/1897/17, від 25.03.2019 у справі №823/567/17, від 10.04.2020 у справі №821/844/17 та від 13.01.2021 у справі №820/5282/17.
З урахуванням викладеного рішення ГУ ДПС у м. Києві №80946240108 від 19 грудня 2023 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску із застосування штрафу у розмірі 10920,23 грн. та нарахування пені у розмірі 697,55 грн є протиправним та підлягає скасуванню.
Решта доводів та посилань сторін у справі висновків суду не спростовують.
Судом враховується, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Беручи до уваги наведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Як вбачається з наявної в матеріалах справи платіжної інструкції від 01.08.2024 № 686 позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Відтак, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 3028,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 до Головного управління ДПС у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві №80946240108 від 19 грудня 2023 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску із застосування штрафу у розмірі 10920,23 грн. та нарахування пені у розмірі 697,55 грн. за період з 21.04.2018 до 22.12.2018.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ 44116011) на користь Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено та підписано 27 квітня 2026 року.

Суддя Кочанова П.В.