н\п 2/490/2216/2026 Справа № 490/1200/26

Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2026 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого - судді Гуденко О.А., при секретарі - Могила Д.І , без участі сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
ВСТАНОВИВ:
В л.ютому 2026 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що її подружнє життя з Відповідачем фактично припинилося 23.02.2025. За словами Позивачки, її сімейне життя з Відповідачем не склалося по причині зловживання останнього алкоголем. Вона зазначає, що вживала всіх можливих заходів для того, щоб її чоловік позбавився від алкогольної залежності, але, без реальної зацікавленості в цьому Відповідача, всі її дії в цьому напрямку виявилися марними та не принесли результату. Таким чином, причиною припинення шлюбних відносин Позивачка вважає діаметрально різні погляди з чоловіком на життя, різні цілі, плани та задачі, втрату довіри і поваги, з огляду на що відновлення шлюбних стосунків та подальше сумісне життя з Відповідачем, на її переконання, неможливе. Позивачка впевнилася, що не прагне відновлення сімейних стосунків з чоловіком, продовження ж перебування Сторін в зареєстрованому шлюбі шкодить інтересам кожного з них, оскільки шлюб носить виключно формальний характер. Сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, ведуть окреме господарство, мають окремі бюджети, не мають спільних зобов`язань, планів та задач. Зі свого боку, Відповідач, живе своїм особистим життям та не проявляє намірів щодо збереження шлюбу та налагодження відносин у ньому. Отже, почуттів взаємної любові, взаємо підтримки та поваги між Сторонами немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні. 
На думку Позивачки, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі. Життя в такій атмосфері шкодить кожній зі Сторін. Враховуючи вищенаведене, Позивач наполягає на розірванні шлюбу та просить Суд не надавати строк для примирення, оскільки примирення є неможливим, недоречним і суперечить інтересам кожного із подружжя.
Ухвалою від 18.02.2026 року відкрито провадження по справі та ухвалено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Позивач просить розглядати справу за її відстуності. 
Відповідач повідомлявся судом належним чином, відзиву на позов, інших заяв від відповідача не надходило, повторно в судове засідання не з`явивися.
Судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядкуст. 280-281ЦПК України.
Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін, відповідно дост. 247 ЦПК Українифіксування судового засідання технічними засобами не проводиться.
Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Сторони знаходяться у шлюбі з 25 жовтня 2013 року, спільних дітей сторони не мають.
На час звернення до суду сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття.
Відповідно достатті 51Конституції України,статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статі 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).
На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв`язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.
Частиною третьоюстатті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
Керуючись ст. ст.18,79-81,141,259,263-265,274,280 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.
Розірвати шлюб, зареєстрований 25 жовтня 2013 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 539.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 1331,20 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
СУДДЯ О.А. ГУДЕНКО