ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 року 
м. Київ
справа №620/2557/23
адміністративне провадження № К/990/39205/24
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,
суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Єрашов Роман Вікторович, на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2023 року (суддя: Непочатих В.О.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2024 року (судді: Коротких А.Ю., Сорочко Є.О., Чаку Є.В.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (далі - відповідач, ГУНП в Чернігівській області), у якому він просив:
- визнати протиправним та скасувати «Акт № 4 розслідування нещасного випадку який стався 05 вересня 2022 року біля 12.00 з старшим інспектором групи кадрового забезпечення РПСПОП «Чернігів» ГУНП в Чернігівській області капітаном поліції ОСОБА_1» за формою Н-1/НПВ від 27 січня 2023 року, складений комісією, утвореною наказом ГУНП в Чернігівській області від 20 січня 2023 року № 133 та затверджений начальником ГУНП в Чернігівській області Нідзельським Володимиром Олександровичем 27 січня 2023 року;
- зобов`язати ГУНП в Чернігівській області повторно провести розслідування нещасного випадку, який стався 05 вересня 2022 року зі старшим інспектором групи кадрового забезпечення РПСПОП «Чернігів» ГУНП в Чернігівській області капітаном поліції ОСОБА_1 , та оформити його результати відповідно до вимог Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 05 жовтня 2020 року № 705, за формою Н-1/ПВ (в період проходження служби під час виконання службових обов`язків).
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оформлення результатів розслідування актом № 4 (Н-1/НПВ) від 27 січня 2023 року, не відповідає вимогам Конституції України та Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 05 жовтня 2020 року № 705 (далі - Порядок №705). За висновками комісії, нещасний випадок, що стався з ним 05 вересня 2022 року, визнано таким, що мав місце в період проходження служби, однак не пов`язаний із виконанням службових обов`язків. Водночас на момент настання нещасного випадку 05 вересня 2022 року він перебував на службі на військовому стрільбищі в смт Гончарівське Чернігівського району та виконував свої службові обов`язки. З огляду на це, на його думку, висновки комісії та обставини, викладені в акті №4 не відповідають фактичним обставинам події. Таким чином, позивач вважав, що нещасний випадок слід кваліфікувати, який такий, що стався під час перебування ним служби та пов`язаний з виконанням ним службових обов`язків.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2023 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2024 року, у задоволенні позову відмовлено.
Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції зазначив, що Порядком № 705 визначено вичерпний перелік обставин, за яких нещасний випадок визнається таким, що стався в період проходження служби під час виконання службових обов`язків (пункт 7 розділу III), а також вичерпний перелік обставин, за яких такий випадок визнається не пов`язаним із виконанням службових обов`язків (пункт 8 розділу III).
Суд звернув увагу, що завдання поліції визначені статтею 2 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), а її повноваження - частиною першою статті 23 цього Закону. На підставі аналізу зазначених норм суд дійшов висновку, що участь поліцейського в практичних заняттях з метою поглиблення знань та практичних навичок не є безпосереднім прямим виконанням завдань та повноважень поліції у розумінні наведених положень Закону.
Дослідивши обставини справи, суд установив, що травму 05 вересня 2022 року позивач отримав саме під час проведення практичних занять. За таких обставин суд дійшов висновку, що цей випадок підпадає під дію підпункту 1 пункту 8 розділу III Порядку № 705, тобто є нещасним випадком, який стався в період проходження служби і не пов`язаний із виконанням службових обов`язків.
На підставі викладеного суд першої інстанції визнав правильним висновок відповідача щодо кваліфікації нещасного випадку, що стався з позивачем 05 вересня 2022 року, як такого, що стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.
Суд апеляційної інстанції повною мірою погодився з висновками суду першої інстанції, указавши, що доводи апеляційної скарги позивача не спростовують правильності правової оцінки, наданої судом першої інстанції.
Підстави касаційного оскарження та їх обґрунтування
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Єрашов Роман Вікторович, подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, просить зазначені судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позову.
Касаційну скаргу подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Обґрунтовуючи касаційну скаргу, скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували підпункт 1 пункту 8 розділу III Порядку № 705, оскільки, на його думку, зазначена норма не підлягала застосуванню до спірних правовідносин.
Скаржник вказує, що практичні заняття, під час яких позивач отримав травму, були спрямовані на набуття та закріплення навичок, необхідних для виконання службових обов`язків, і безпосередньо пов`язані із завданнями та функціями роти патрульної служби поліції особливого призначення «Чернігів» ГУНП в Чернігівській області, у якій позивач проходив службу, а також із його посадовими обов`язками.
З огляду на це, скаржник стверджує, що отримання позивачем травми під час таких занять є нещасним випадком, пов`язаним із виконанням службових обов`язків, оскільки ці заняття випливають із завдань і функцій відповідного підрозділу поліції особливого призначення. Відтак, на його думку, суди мали застосувати до спірних правовідносин підпункт 1 пункту 7 розділу III Порядку № 705.
Крім того, скаржник звертає увагу, що пункт 8 розділу III Порядку № 705 встановлює вичерпний перелік обставин, за яких нещасний випадок визнається таким, що стався в період проходження служби і не пов`язаний із виконанням службових обов`язків.
Зокрема, підпункт 1 пункту 8 розділу III Порядку № 705 передбачає, що такою обставиною є вчинення потерпілим поліцейським діяння, яке не пов`язане з виконанням завдань і повноважень поліції, визначених Законом № 580-VIII.
Скаржник наголошує, що використане законодавцем формулювання «не пов`язане» свідчить про необхідність відсутності будь-якого зв`язку відповідного діяння з виконанням службових обов`язків. На його переконання, йдеться не лише про дії, вчинені поза межами виконання повноважень, а й про такі, що не мають із ними жодного функціонального зв`язку.
У зв`язку з цим скаржник вважає, що отримання травми під час службових навчань, які були спрямовані на отримання чи закріплення практичних навичок необхідних для виконання службових обов`язків, не підпадає під обставини, визначені підпунктом 1 пункту 8 розділу III Порядку № 705, а тому ця норма не підлягає застосуванню у даному випадку.
На підтвердження своєї позиції скаржник посилається на висновки Верховного Суду щодо застосування відповідних норм матеріального права у подібних правовідносинах, що викладені у постановах від 17 серпня 2023 року у справі № 620/17431/21 та від 28 травня 2024 року у справі № 620/7671/23, які, за його твердженням, суди попередніх інстанцій безпідставно не врахували.
Позиція інших учасників справи
Відповідач подав відзив на касаційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
Рух касаційної скарги
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04 грудня 2024 року (судді: Загороднюк А.Г., Єресько Л.О., Соколов В.М.) визнано поважними причини пропуску строку ОСОБА_1 на касаційне оскарження рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2023 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2024 року у цій справі; відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Єрашов Роман Вікторович, на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2024 року у справі № 620/2557/23.
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду (суддя: Загороднюк А.Г.) від 27 квітня 2026 року закінчено підготовчі дії у справі та призначено її до розгляду.
Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи
ОСОБА_1 проходить службу в ГУНП в Чернігівській області на посаді старшого інспектора групи кадрового забезпечення роти патрульної служби поліції особливого призначення «Чернігів» ГУНП в Чернігівській області.
Відповідно до наказу ГУНП в Чернігівській області від 20 січня 2023 року №133 згідно з вимогами Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затвердженим наказом МВС України від 05 жовтня 2020 року №705, створено комісію з розслідування нещасного випадку та призначено розслідування нещасного випадку, що трапився 05 вересня 2022 року біля 12:00 зі старшим інспектором групи кадрового забезпечення РПСПОП «Чернігів» ГУНП в Чернігівській області капітаном поліції ОСОБА_1 .
За результатами проведеного розслідування нещасного випадку комісією складено акт №4 від 27 січня 2023 року форми Н-1/НПВ.
Згідно з вказаним актом, комісією встановлено, що на підставі наказу ГУНП в Чернігівській області від 05 вересня 2022 року №1030 «Про проведення навчально-тренувальних стрільб» 05 вересня 2022 року на військовому стрільбищі 242 звп смт. Гончарівське Чернігівського району, з особовим складом РПСПОП «Чернігів» ГУНП в Чернігівській області, де проходив службу позивач, проводилися навчально-тренувальні стрільби по відпрацюванню вправ стрільби з АКМ, РПК, ДШК, РПГ, ГП-25.
05 вересня 2022 року близько 12:00 години після виконання вправи (пострілу з РПГ-7В), повертаючись з вогневого рубежу, позивач відчув біль у вухах, який переріс у шуміння, з`явився головний біль та нудота. Під час руху з місця стрільб ОСОБА_1 підійшов до пункту видачі боєприпасів, доповів про результати стрільби та через декілька хвилин пішов у напрямку безпечного місця (лісу). Спочатку, як зазначив при опитуванні позивач, він зупинився біля командного пункту та присів, бо відчув запаморочення, нудоту, слабкість. Потім продовжуючи рух до лісу, спіткнувшись від запаморочення впав на ліву сторону та вдарився головою об тверде покриття, бетонну плитку, якою було вимощено поверх землі.
Оскільки протягом дня та вечора стан його самопочуття погіршився, то близько 22:00 годин 05 вересня 2022 року він звернувся за медичною допомогою на лінію « 103». По приїзду карети швидкої медичної допомоги за місцем проживання опитуваного, йому за результатами огляду було запропоновано проїхати у супроводі медичних працівників спочатку до Чернігівської обласної лікарні, де його оглянув нейрохірург, а потім до Чернігівської міської лікарні №2 та встановлений діагноз «ЗЧМТ, струс головного мозку».
Наступного дня, згідно з рекомендаціями лікарів вказаних медичних закладів, опитуваний звернувся до ДУ «ТМО МВС України по Чернігівській області» та з 06 вересня 2022 року по 16 вересня 2022 року перебував на стаціонарному лікуванні в зазначеній установі з діагнозом: «ЗЧМТ, струс головного мозку, астенічний та вестибуло-атактичний синдроми».
Під час проведення розслідування нещасного випадку ОСОБА_1 окремо повідомив, що раніше після проведення 08 липня 2022 року навчальних стрільб він також звертався за медичною допомогою до ДУ «ТМО МВС України по Чернігівській області» зі скаргами на зниження слуху, відчуття закладеності в обох вухах та шум у лівому вусі. Після вказаного звернення йому було поставлено діагноз: «Лівобічна сенсо-невральна втрата слуху». Після проходження лікування, за даним зверненням, його стан покращився.
Також в зазначеному акті комісією зроблено висновки:
- за фактом отримання тілесних ушкоджень старшим інспектором групи кадрового забезпечення РПСПОП «Чернігів» ГУНП в Чернігівській області капітаном поліції ОСОБА_1 проводилося службове розслідування. В ході проведення службового розслідування (висновок службового розслідування ГУНП в Чернігівській області від 24 листопада 2022 року) факту порушення службової дисципліни 05 вересня 2022 року в діях капітана поліції ОСОБА_1 не встановлено;
- комісія з розслідування нещасного випадку, керуючись підпунктом 1 пункту 8 розділу III Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 05 жовтня 2020 року №705, прийшла до висновку, що нещасний випадок, що трапився 05 вересня 2022 року зі старшим інспектором групи кадрового забезпечення роти патрульної служби поліції особливого призначення ГУНП в Чернігівській області, капітаном поліції ОСОБА_1 , стався у період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.
Уважаючи зазначені висновки, викладені в акті №4 (форма Н-1/НПВ) від 27 січня 2023 року протиправними та уважаючи, що нещасний випадок трапився під час проходження служби та пов`язаний з виконанням службових обов`язків, позивач звернувся з цим позовом до суду.
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХНЬОГО ЗАСТОСУВАННЯ
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII).
Відповідно до статті 2 Закону № 580-VIII завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
За змістом частин першої - третьої статті 13 Закону № 580-VIII, систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції.
До складу апарату центрального органу управління поліції входять організаційно поєднані структурні підрозділи, що забезпечують діяльність керівника поліції, а також виконання покладених на поліцію завдань.
У складі поліції функціонують: 1) кримінальна поліція; 2) патрульна поліція; 3) органи досудового розслідування; 4) поліція охорони; 5) спеціальна поліція; 6) поліція особливого призначення.
Згідно з частиною першою статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Пунктом 2 частини першої статті 18 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський зобов`язаний професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Основні повноваження поліції визначені статтею 23 Закону № 580-VIII.
Частиною першою статті 24 Закону № 580-VIII передбачено, що виконання інших (додаткових) повноважень може бути покладене на поліцію виключно законом.
Відповідно до частини першої статті 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Статтею 60 Закону № 580-VIII визначено, що проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Основні завдання, функції, права, обов`язки та порядок діяльності підрозділів поліції особливого призначення (далі - Підрозділи) головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях та м. Києві та міжрегіональних територіальних органів (далі - Територіальний орган) визначено Положенням про підрозділи поліції особливого призначення, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 04 грудня 2017 року № 987 (далі - Положення № 987).
Відповідно до пункту 7 розділу I Положення № 987 залежно від специфіки, функцій, посадових (функціональних) обов`язків, що покладені на поліцейських, Підрозділи в штаті мають відділення, взводи, роти швидкого реагування, які призначені для безпосереднього проведення спеціальних поліцейських операцій із припинення злочинів, пов`язаних з високим ступенем суспільної небезпеки та вчиненням збройного опору, а також для здійснення відповідно до компетенції заходів у сфері протидії злочинності, що пов`язані з підвищеною загрозою для життя і здоров`я поліцейських та потребують від поліцейських високого рівня фізичної і професійної підготовленості, уміння впевнено діяти в екстремальних умовах.
Завдання Підрозділів визначені розділом II Положення № 987. Відповідно до своїх функціональних повноважень Підрозділи виконують такі завдання:
запобігання, виявлення та припинення адміністративних і кримінальних правопорушень;
забезпечення публічної безпеки і порядку під час проведення зборів, мітингів, походів, демонстрацій та інших масових заходів;
забезпечення безпеки взятих під захист осіб, членів їх сімей, охорона адміністративних, державних будівель та інших об`єктів на підставах та в порядку, визначених законодавством України;
участь в антитерористичних операціях, що проводяться відповідно до Закону України «Про боротьбу з тероризмом».
Згідно з пунктом 1 розділу III Положення № 987 відповідно до покладених завдань Підрозділи:
1) вживають заходів самостійно або відповідно до визначених функцій разом з іншими структурними підрозділами ГУНП та територіальними (відокремленими) підрозділами НПУ, Національною гвардією України, у процесі своєї діяльності взаємодіють з органами правопорядку та іншими органами державної влади, органами місцевого самоврядування відповідно до Закону та інших нормативно-правових актів;
2) вживають заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях та під час проведення масових заходів;
3) забезпечують безпеку взятих під захист осіб, членів їх сімей, охорону адміністративних, державних будівель та інших об`єктів на підставах та в порядку, визначених законодавством України;
4) відповідно до законодавства України та у межах своєї компетенції беруть участь у боротьбі з тероризмом, забезпечують ефективне використання сил і засобів під час проведення антитерористичних операцій;
5) уживають заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення адміністративного, кримінального правопорушення;
6) доставляють у випадках і порядку, визначених законодавством, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення;
7) забезпечують публічну безпеку і порядок у місцях тимчасового перебування посадових осіб, щодо яких здійснюється державна охорона, та на прилеглій до них території;
8) у межах повноважень, передбачених законодавством України, організовують та здійснюють заходи щодо рятування людей, забезпечення їх безпеки, охорони майна в разі стихійного лиха, аварій, пожеж, катастроф та ліквідації їх наслідків;
9) беруть участь у забезпеченні відповідно до законодавства правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх оголошення на всій території України або в окремій місцевості;
10) здійснюють інші повноваження відповідно до законодавства.
Відповідно до підпункту 3 пункту 1 розділу VII Положення № 987 Поліцейські Підрозділів зобов`язані постійно вдосконалювати свій рівень професійної майстерності, у тому числі фізичної, тактичної та вогневої підготовок, а також професійні якості.
Процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими центрального органу управління поліції, територіальних (міжрегіональних) органів (підрозділів) поліції, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - орган (підрозділ) поліції) урегульована Порядком № 705.
Згідно з визначенням термінів, наведених у пункті 3 розділу I Порядку № 705, нещасним випадком є отримання поліцейським під час проходження служби в поліції травми, тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання (отруєння) та інших отруєнь, сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, самогубства, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного та рослинного світу, які призвели до втрати працездатності на один день чи більше або смерті, а також зникнення поліцейського.
Приписами пункту 6 розділу I Порядку № 705 обумовлено, що строк давності для розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку становить три роки з дня його настання.
Відповідно до пункту 4 розділу III Порядку № 705 за результатами розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку складається акт розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку за формою Н-1 (далі - акт за формою Н-1) (додаток 2).
У силу вимог пункту 6 розділу III Порядку № 705 комісія (спеціальна комісія) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, зокрема, зобов`язана: одержати письмові пояснення потерпілого поліцейського, посадових осіб, поліцейських, свідків нещасного випадку (додаток 5); вивчити наявні документи і матеріали стосовно нещасного випадку та надіслати (за потреби) запити відповідним установам, організаціям, закладам щодо надання інформації про нещасний випадок; визначити вид події та причини, що призвели до настання нещасного випадку, згідно з Класифікатором видів подій, причин, що призвели до настання нещасного випадку (додаток 6); кваліфікувати нещасний випадок відповідно до обставин: у період проходження служби під час виконання службових обов`язків або не пов`язаний з виконанням службових обов`язків; прийняти рішення шляхом голосування членів комісії (спеціальної комісії); скласти акти за формою Н-1 у кількості примірників, визначених рішенням комісії (спеціальної комісії) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку; передати не пізніше наступного робочого дня після підписання актів за формою Н-1 матеріали розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку та примірники актів за формою Н-1 керівникові органу (підрозділу) поліції, що утворив комісію (спеціальну комісію) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, для їх розгляду та затвердження.
Згідно з пунктом 7 розділу III Порядку № 705 обставинами настання нещасного випадку в період проходження служби під час виконання службових обов`язків є:
1) виконання потерпілим поліцейським завдань та повноважень поліції, визначених Законом України «Про Національну поліцію», здійснення діяння з припинення правопорушення у вільний від служби час;
2) вплив на потерпілого поліцейського шкідливих чи небезпечних факторів під час виконання завдань та повноважень поліції, визначених Законом України «Про Національну поліцію», унаслідок яких виникло гостре професійне захворювання (отруєння), що підтверджено медичним висновком.
Пунктом 8 розділу III Порядку № 705 установлено, що обставинами настання нещасного випадку в період проходження служби і не пов`язаного з виконанням службових обов`язків є:
1) діяння потерпілого поліцейського, не пов`язане з виконанням завдань і повноважень поліції, визначених Законом України «Про Національну поліцію»;
2) навмисне спричинення потерпілим поліцейським тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, що доведений судом);
3) учинення потерпілим поліцейським діяння, яке є кримінальним, адміністративним правопорушенням або дисциплінарним проступком;
4) учинення дій під час несення служби потерпілим поліцейським у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (за наявності медичного висновку).
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Верховний Суд нагадує, що згідно з положеннями статті 341 КАС України як суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Спірні правовідносини, які склались у цій справі, зводяться до питання правомірності акта розслідування нещасного випадку № 4 (форма Н-1/НПВ) від 27 січня 2023 року, яким встановлено, що нещасний випадок, який трапився з позивачем 05 вересня 2022 року, стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.
Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, відмовляючи у позові, уважав правомірним такий висновок відповідача зважаючи на обставини того, що травму 05 вересня 2022 року позивач отримав під час проведення практичних занять, які у розумінні статей 2, 23 Закону № 580-VIII не є безпосереднім прямим виконанням завдань та повноважень поліції, що виключає підстави застосування пункту 7 розділу III Порядку № 705. У зв`язку з цим суд уважав, що спірний випадок підпадає під дію підпункту 1 пункту 8 розділу III Порядку № 705 та правомірно кваліфікований відповідачем як нещасний випадок, що стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.
Водночас скаржник зазначає, що практичні заняття, під час яких позивач отримав травму, були спрямовані на поглиблення знань і набуття практичних навичок, необхідних для виконання ним службових обов`язків, а отже пов`язані з реалізацією завдань і функцій роти патрульної служби поліції особливого призначення «Чернігів» ГУНП в Чернігівській області. З огляду на це, на його переконання, відповідний нещасний випадок підпадає під дію підпункту 1 пункту 7 розділу III Порядку №705 і має кваліфікуватися як такий, що стався в період проходження служби і пов`язаний із виконанням службових обов`язків.
Касаційне провадження відкрито з підстави, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, з огляду на доводи скаржника про неправильне застосування судами попередніх інстанцій підпункту 1 пункту 8 розділу III Порядку № 705 та незастосування 1 пункту 7 розділу III цього Порядку, без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 17 серпня 2023 року у справі № 620/17431/21 та від 28 травня 2024 року у справі № 620/7671/23.
В аспекті доводів касаційної скарги та перевірки правильності застосування судами попередніх інстанцій підпункту 1 пункту 8 розділу III Порядку № 705 Верховний Суд має вирішити питання, чи пов`язаний нещасний випадок, що стався з позивачем 05 вересня 2022 року, із виконанням ним службових обов`язків.
Аналіз положень пунктів 7 та 8 розділу III Порядку № 705 свідчить, що законодавець установив вичерпні переліки обставин, за наявності яких нещасний випадок визнається таким, що стався в період проходження служби під час виконання службових обов`язків (пункт 7), або таким, що стався в період проходження служби і не пов`язаний із виконанням службових обов`язків (пункт 8). При цьому визначальним є не сам факт проходження служби, а характер дій поліцейського та їх спрямованість на виконання завдань і повноважень поліції.
Зі змісту підпункту 1 пункту 7 розділу III Порядку № 705 випливає, що виконання потерпілим поліцейським завдань та повноважень поліції, визначених Законом № 580-VIII визнається таким, що створює юридичний зв`язок із виконанням службових обов`язків.
Водночас підпункт 1 пункту 8 розділу III цього Порядку передбачає, що діяння потерпілого поліцейського виключає зв`язок із виконанням ним службових обов`язків, якщо воно не було спрямоване на реалізацію завдань і повноважень поліції, визначених Законом № 580-VIII.
Отже визначальним критерієм кваліфікації нещасного випадку як такого, що стався в період проходження служби під час виконання службових обов`язків поліцейського, або як такого, що стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків поліцейського в розрізі підпунктів 1 пунктів 7 та 8 розділу III Порядку № 705, є наявність або відсутність функціонального зв`язку між діями потерпілого поліцейського та реалізацією ним завдань і повноважень поліції.
За обставинами цієї справи, ОСОБА_1 проходив службу в ГУНП в Чернігівській області на посаді старшого інспектора групи кадрового забезпечення роти патрульної служби поліції особливого призначення «Чернігів» ГУНП в Чернігівській області.
З метою підвищення професійного рівня та вогневої підготовки особового складу відповідно до наказу ГУНП в Чернігівській області від 05 вересня 2022 року №1030 «Про проведення навчально-тренувальних стрільб» доручено провести з 05 по 09 вересня на військовому стрільбищі НОМЕР_1 загальновійськового полігону смт. Гончарівське Чернігівського району навчально-тренувальні стрільби з особовим складом роти патрульної служби поліції особливого призначення «Чернігів» ГУНП в Чернігівській області.
05 вересня 2022 року під час проходження позивачем таких навчально-тренувальних стрільб, зокрема під час відпрацюванню вправ стрільби з АКМ, РПК, ДШК, РПГ, ГП-25 у складі відповідного підрозділу з ним стався згаданий нещасний випадок.
Під час вирішення цього спору необхідно враховувати, що відповідно до пункту 7 розділу I та пункту 1 розділу III Положення № 987 підрозділи особливого призначення є спеціалізованими структурними елементами Національної поліції, діяльність яких обумовлена підвищеним рівнем ризику та складності виконуваних завдань. Їх функціональне призначення пов`язане із реагуванням на правопорушення, що характеризуються високим ступенем суспільної небезпеки, зокрема в умовах збройного протистояння чи інших екстремальних ситуацій, що зумовлює їх залучення у випадках, коли можливостей стандартних поліцейських підрозділів є недостатнім.
Діяльність цих підрозділів охоплює основні напрями діяльності поліції, зокрема запобігання, виявлення та припинення правопорушень, однак реалізується з урахуванням підвищеного рівня складності та небезпеки. Такі підрозділи забезпечують публічну безпеку як у звичайних умовах, так і під час проведення масових заходів, а також здійснюють заходи щодо захисту осіб і об`єктів, які потребують підвищеного рівня безпеки.
Отже, підрозділи особливого призначення призначені для виконання завдань у ситуаціях підвищеної небезпеки, що потребують спеціальної підготовки, координації та застосування посилених заходів реагування. 
Належне виконання покладених на підрозділи особливого призначення завдань зумовлює обов`язок поліцейських, які проходять службу у їх складі, систематично підтримувати та підвищувати рівень професійної підготовленості, зокрема фізичної, тактичної та вогневої, а також удосконалювати професійні якості, необхідні для ефективного виконання службових повноважень в умовах підвищеного ризику (підпункт 3 пункту 1 розділу VII Положення № 987).
Це також узгоджується зі змістом посадової інструкції старшого інспектора групи кадрового забезпечення роти патрульної служби поліції особливого призначення «Чернігів» ГУНП в Чернігівській області.
Так, відповідно до пункту 2.2 посадової інструкції, для забезпечення належного рівня готовності до виконання службових завдань старший інспектор зобов`язаний підтримувати себе у фізичній формі, достатній для виконання покладених завдань, підвищувати освітній рівень шляхом самостійного вивчення вимог чинного законодавства та профільної нормативної бази.
Для належного виконання службових повноважень старший інспектор зобов`язаний постійно вдосконалювати свій рівень професійної майстерності, у тому числі фізичної, тактичної та вогневої підготовки, вдосконалювати професійні якості (пункт 2.3 посадової інструкції).
Під час проведення занять старший інспектор зобов`язаний постійно перебувати на території підрозділу, служби, приміщення відділів, класу службової підготовки, спортзалу тощо) у формі одягу, визначеній командиром роти (спортивна, цільова, цивільна), якісно виконувати усі навчальні вправи і завдання згідно з планом проведення занять і вимог керівництва, під час проведення будь-яких занять із службової підготовки проявляти максимальну увагу, наполегливість та зацікавленість, що сприяє підвищенню сприйняття та засвоєння теоретичних знань та практичних навичок, постійно працювати над підтриманням та підвищенням їх рівня (пункт 2.6 посадової інструкції).
Варто відзначити, що перелік основних повноважень поліції визначений статтею 23 Закону № 580-VIII, при цьому виконання інших (додаткових) повноважень може бути покладене на поліцію виключно законом. Разом з тим, необхідно враховувати, що у структурі поліції діють: 1) кримінальна поліція; 2) патрульна поліція; 3) органи досудового розслідування; 4) поліція охорони; 5) спеціальна поліція; 6) поліція особливого призначення. Відповідно, кожна з названих ланок поліції виконує, окрім основних повноважень, визначених Законом № 580-VIII також і свої спеціальні завдання та функції, які визначені у їхніх положеннях.
У цьому випадку основні завдання і функції підрозділу особливого призначення «Чернігів» визначені Положенням № 987. Зі змісту зазначеного Положення та посадової інструкції позивача вбачається, що систематичне проходження навчань і участь у заняттях, спрямованих на вдосконалення спеціальних навичок, є службовими обов`язками інспектора підрозділу особливого призначення, позаяк наявність спеціальної підготовки прямо залежить і пов`язана з можливістю проходження служби у цьому підрозділі. 
Таким чином, з урахуванням установлених обставин, а саме того, що позивач отримав травму 05 вересня 2022 року на військовому стрільбищі під час навчально-тренувальних стрільб, які проводилися з метою підвищення рівня професійної та вогневої підготовки і безпосередньо пов`язані з виконанням службових обов`язків та функцій підрозділу особливого призначення, де він проходив службу, то слід вважати нещасний випадок таким, що стався в період проходження служби під час виконання службових обов`язків.
З огляду на це, кваліфікація нещасного випадку, наведена в акті розслідування № 4 (форма Н-1/НПВ) від 27 січня 2023 року, є помилковою, оскільки обставини нещасного випадку не підпадають під дію пункту 8 розділу III Порядку № 705.
За таких умов слід дійти висновку, що суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, неправильно застосував норму матеріального права, а саме пункт 8 розділу III Порядку № 705, яка не підлягала застосуванню до спірних правовідносин, що свідчить про обґрунтованість доводів касаційної скарги.
Вказана помилка у правозастосуванні зумовлена тим, що суди попередніх інстанцій обмежилися застосуванням положень статті 23 Закону № 580-VIII, які визначають загальні повноваження поліції, водночас не врахували особливості проходження служби у підрозділі особливого призначення та пов`язані з цим службові обов`язки позивача.
Тотожні за змістом правові висновки у справі з подібними правовідносинах викладені у постанові Верховного Суду від 17 серпня 2023 року у справі № 620/17431/21, на неврахування якої судами попередніх інстанцій скаржник слушно посилався у доводах касаційній скарзі.
За таких обставин Верховний Суд визнає обґрунтованими та доведеними аргументи касаційної скарги про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень з підстави, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частин першої та третьої статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Переглянувши судові рішення у межах доводів касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, ураховуючи правові висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, Суд дійшов висновку, що під час ухвалення судових рішень суди попередніх інстанцій допустили неправильне застосування норм матеріального права, що є підставою для скасування судових рішень та ухвалення нового рішення у справі про задоволення позову.
Судові витрати
Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно з частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частинами першою та сьомою статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Як убачається з матеріалів справи, позивач сплатив судовий збір за подання позовної заяви до суду першої інстанції у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 коп. У судах апеляційної та касаційної інстанцій позивача було звільнено від сплати судового збору, а доказів понесення інших судових витрат матеріали справи не містять.
З огляду на те, що за результатами касаційного перегляду суд дійшов висновку про скасування оскаржуваних судових рішень та ухвалення нового рішення про задоволення позову, сплачена позивачем сума судового збору підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача як суб`єкта владних повноважень.
Керуючись статтями 132, 139, 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Єрашов Роман Вікторович, задовольнити.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2024 року скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати «Акт № 4 розслідування нещасного випадку який стався 05 вересня 2022 року біля 12.00 з старшим інспектором групи кадрового забезпечення РПСПОП «Чернігів» ГУНП в Чернігівській області капітаном поліції ОСОБА_1» за формою Н-1/НПВ від 27 січня 2023 року, складений комісією, утвореною наказом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 20 січня 2023 року № 133 та затверджений начальником Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Нідзельським Володимиром Олександровичем 27 січня 2023 року.
Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Чернігівській області повторно провести розслідування нещасного випадку, який стався 05 вересня 2022 року зі старшим інспектором групи кадрового забезпечення роти патрульної служби поліції особливого призначення «Чернігів» ГУНП в Чернігівській області капітаном поліції ОСОБА_1 , та оформити його результати відповідно до вимог Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 05 жовтня 2020 року № 705, за формою Н-1/ПВ, з урахуванням висновків, зроблених Верховним Судом у цій постанові.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (ЄДРПОУ 40108651, місцезнаходження: 14000, м. Чернігів, пр-т. Перемоги, буд. 74) сплачений судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 коп.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач А.Г. Загороднюк
судді Л.О. Єресько
В.М. Соколов