ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

28 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/35660/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2026 року (суддя С. В. Прудник) у справі № 160/35660/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 07.08.2025 року №254050012056 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком через відсутність необхідного стажу;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати стаж для призначення пенсії за віком позивачу з 02.06.1994 року по 31.05.1995 року в КСГП "Колос" на посаді тракториста, з 01.06.1995 року по 30.04.1997 року в КСГП "Колос" яке було перейменовано в АПТЗТ "Колос" на посаді шофера, з 01.05.1997 року по 07.08.2000 року в АПТЗТ "Колос" на посаді тракториста, з 02.10.1983 року по 28.11.1985 року проходження строкової військової служби;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити позивачу пенсію за віком з 28.06.2025 року та здійснити її виплату.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне рішення пенсійного органу є протиправним та порушує право позивача на належне пенсійне забезпечення.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2026 року адміністративний позов задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 07.08.2025 року №254050012056 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком через відсутність необхідного стажу;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області зарахувати стаж для призначення пенсії за віком позивачу з 02.06.1994 року по 31.05.1995 року в КСГП "Колос" на посаді тракториста, з 01.06.1995 року по 30.04.1997 року в КСГП "Колос" яке було перейменовано в АПТЗТ "Колос" на посаді шофера, з 01.05.1997 року по 07.08.2000 року в АПТЗТ "Колос" на посаді тракториста, з 02.10.1983 року по 28.11.1985 року проходження строкової військової служби;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути позивача про призначення пенсії за віком від 29.07.2025 року, з 
урахуванням висновків суду.
В іншій частині позовних вимог – відмовлено. 
Судом першої інстанції зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. У зв`язку з чим не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.
Суд з`ясував, що трудова книжка підтверджує трудову діяльність позивача у спірні періоди, які не зараховано пенсійним органом до страхового стажу позивача.
Відтак, суд вважав, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 07.08.2025 року №254050012056 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком через відсутність необхідного стажу є протиправним та підлягає скасуванню.
Відтак, суд вказав, що слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати позивачу до стажу, що дає право на призначення пенсії на загальних підставах періоди роботи з 02.06.1994 року по 31.05.1995 року в КСГП "Колос" на посаді тракториста, з 01.06.1995 року по 30.04.1997 року в КСГП "Колос" яке було перейменовано в АПТЗТ "Колос" на посаді шофера, з 01.05.1997 року по 07.08.2000 року в АПТЗТ "Колос" на посаді тракториста, з 02.10.1983 року по 28.11.1985 року проходження строкової військової служби.
Також, з метою ефективного захисту права позивача суд вважав за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 29.07.2025 року про призначення пенсії за віком, з урахуванням правової позиції, викладеної у рішенні.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що спірне рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу є правомірним через відсутність у позивача необхідного страхового стажу, який складає лише 27 років 6 місяців 13 днів. Вважає, що позивачу правомірно не зараховано до страхового стажу період з 02.06.1994 по 07.08.2000 згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 01.09.1984, адже відсутній запис про підставу звільнення.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що згідно принципу екстериторіальності заяву та документи позивача розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та прийнято рішення №254050012056 від 07.08.2025 року про відмову у призначені пенсії за віком, в зв`язку з відсутністю страхового стажу роботи.
З тексту рішення №254050012056 від 07.08.2025 року вбачається наступне. Відмова про призначення пенсії за віком позивачу. Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 29.07.2025. Пенсійний вік, визначений пунктом 1 статті 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” 60 років. Вік заявника 60 років 01 місяців 02 днів. Страховий стаж особи становить 27 років 06 місяців 13 днів. 
Вважаючи протиправним рішення пенсійного органу, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.
Згідно ст. 24 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Частиною 4 ст. 24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до ст.62 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно зі статтею 8 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно з п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком документи, зокрема: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного стажу роботи). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).
Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно з пунктом 3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно п.6 Порядку №637 для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються військові квитки.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. І лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пенсійне забезпечення, необхідне надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі №233/2084/17.
Спірним рішенням пенсійного органу 254050012056 від 07.08.2025 року відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу. До страхового стажу позивача не зараховано період з 02.06.1994 по 07.08.2000 згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 01.09.1984, адже відсутній запис про підставу звільнення.
Крім того, за змістом наявного у матеріалах справи розрахунку страхового стажу позивача, який здійснено пенсійним органом, вбачається, що позивачу не зараховано до страхового стажу період проходження строкової військової служби з 02.10.1983 року по 28.11.1985 року.
Як правильно дослідив суд першої інстанції, відомості трудової книжки позивача  НОМЕР_1 від 01.09.1984 підтверджують періоди діяльності позивача, які не зараховував відповідач, з 02.06.1994 року по 31.05.1995 року в КСГП "Колос" на посаді тракториста, з 01.06.1995 року по 30.04.1997 року в КСГП "Колос" яке було перейменовано в АПТЗТ "Колос" на посаді шофера, з 01.05.1997 року по 07.08.2000 року в АПТЗТ "Колос" на посаді тракториста, з 02.10.1983 року по 28.11.1985 року проходження строкової військової служби.
Апеляційний суд звертає увагу, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Апеляційний суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
Відтак, враховуючи зміст трудової книжки позивача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що періоди роботи з 02.06.1994 по 07.08.2000 та період військової служби з 02.10.1983 по 28.11.1985 підлягають зарахуванню до страхового стажу позивача.
Отже, колегія суддів зазначає, що пенсійний орган не здійснив належний розрахунок страхового стажу позивача, а отже спірне рішення від 07.08.2025 року №254050012056 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком через відсутність необхідного стажу є протиправним та підлягає скасуванню.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, аргументи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Передбачені ст.317 КАС України підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2026 року у справі № 160/35660/25 – без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 28.05.2026

Головуючий - суддя Я.В. Семененко 

суддя І.Ю. Добродняк 

суддя А.В. Суховаров