ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

майдан Незалежності, 1, м. Хмельницький, 29607, тел. (0382) 71-81-84, (0382) 71-81-83
e-mail: inbox@km.arbitr.gov.ua, ЄДРПОУ 03500128
_______________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

"08" червня 2026 р. Справа № 924/323/26 

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладія С.В., при секретарі судового засідання Гусько О.В., розглянувши матеріали справи 
за позовом акціонерного товариства "Укрнафта" м. Київ
до фізичної особи - підприємця Більчинської Анастасії Анатоліївни м. Шепетівка Шепетівського району, Хмельницької області
про стягнення 400000,00 грн.

Представники сторін: 
від позивача : Хоменко І.М. - за довіреністю від 27.11.2025
від відповідача: не з`явився

В судовому засіданні згідно зі ст. 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство "Укрнафта" м. Київ звернулося з позовною заявою до фізичної особи - підприємця Більчинської Анастасії Анатоліївни м. Шепетівка Шепетівського району, Хмельницької області про стягнення 400000,00 грн., з яких 300000,00 грн. авансовогог платежу та 100000,00 грн. 10% штрафу.
Позов обґрунтований тим, що в порушення взятих на себе договірних зобов`язань відповідач у встановлений договором строк не виконав підрядні роботи, відповідно до договору підряду №13/958-Р/25 від 28.02.2025р.
Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 31.03.2026р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 27.04.2026р.
За результатами підготовчого засідання 27.04.2026р. постановлено ухвалу про оголошення в підготовчому засіданні перерви до 13.05.2026р.
Ухвалою суду від 13.05.2026р. закрито підготовче провадження та призначено справу №924/323/26 до судового розгляду по суті на 25.05.2026р.
Ухвалою суду від 25.05.2026р. відкладено розгляд справи по суті на 08.06.2026р.
Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, письмового відзиву на позов з не надав, про причини неявки та неподання відзиву не повідомив.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.
Повноважний представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав зазначених у позові. 
Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:
28.02.2025р. між публічним акціонерним товариством «Укрнафта» (позивач, замовник) та фізичною особою-підприємцем Більчинською Анастасією Анатоліївною (відповідач, підрядник) укладено договір підряду №13/958-Р/25, згідно якого підрядник зобов`язується на свій ризик виконати вказані в п.1.2 договору роботи за завданням замовника, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці роботи на умовах, визначених договором (п.1.1 договору).
Найменування робіт «Поточний ремонт операторної АЗС №19/007, м. Тернопіль, вул. Микулинецька, буд. 97-а, формат S (ДБН А.2.2-3:2014) ДК 021:2015 45450000-6 Інші завершальні будівельні роботи (далі роботи)» (п.1.2 договору).
Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 договору загальна вартість робіт по цьому договору становить 1 000 000,00 грн. Ціна робіт визначається у відповідності до договірної ціни додаток №3, що є невід`ємною частиною договору.
Договірна ціна на виконання даних робіт є твердою.(п. 2.3 договору).
Пунктом 2.6 договору передбачено наступні умови оплати:
- авансовий платіж 30% протягом 30 календарних днів з дати отримання від виконавця рахунку.
- післяоплата здійснюється замовником по факту виконаних робіт, як різниця між вартістю виконаних робіт та загальною сумою фактично здійснених платежів із врахуванням авансового платежу за ці роботи, протягом 30 календарних днів з дати підписання сторонами проміжних актів та кінцевого акту приймання виконаних будівельних робіт. Кінцевий акт приймання виконаних будівельних робіт підписується на основі акту готовності об`єкту до експлуатації, підписаного сторонами.
Відповідно до п. 2.7 договору у випадку дострокового розірвання Договору, Підрядник повертає сплачений авансовий платіж Замовнику у повному обсязі на поточний рахунок Замовника протягом 10 календарних днів з моменту розірвання Договору.
У відповідності до п.3.1 договору, строк виконання робіт становить 60 (шістдесят) робочих днів з дати початку робіт та закінчується датою підписання кінцевого Акту приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2В). Початок робіт оформляється двостороннім Актом про початок виконання робіт, складений між Замовником та Підрядником, з дати підписання Договору.
При несвоєчасному, з вини підрядника, початку виконання робіт, їх відставанні від проміжних строків, замовник письмово попереджає підрядника про такий факт (п.3.3 договору).
Пунктом 3.4 договору визначено, що перегляд строків виконання робіт може здійснюватися, зокрема при виникненні обставин, що не залежать від підрядника, перешкоджають виконанню робіт у встановлені строки, за умови, якщо підрядник без затримки письмово сповістить замовника про виникнення таких обставин.
Рішення Сторін про перегляд строку виконання робіт оформляється в відповідності до п.1.3 даного Договору (п. 3.6 договору).
Згідно умов договору підрядник зобов`язався: якісно, своєчасно та у повному обсязі виконати Роботи, передбачені цим Договором своїми та/або залученими силами і засобами (п.4.4.1), оформити та підписати двосторонній Акт про прийом-передачу об`єкту для виконання робіт (п.4.4.3), повідомляти Замовника не пізніше 1 (одного) робочого дня, а у разі вини Замовника негайно, у письмовій формі про обставини, що ускладнюють виконання робіт якісно та своєчасно, що може призвести до збільшення строків виконання Робіт в обумовлені цим Договором строки (п.4.4.5).
Згідно п.5.1 договору, виконання робіт оформляється шляхом підписання сторонами проміжних та кінцевого акту приймання виконаних будівельних робіт (№КБ-2B), надалі акт, який датується останнім днем виконання робіт, і довідки про вартість виконаних будівельних робіт (№КБ-3), надалі - довідка. В проміжному акті та довідці відображаються обсяги виконаних робіт та їх вартість, підтверджені замовником і підрядником, які є первинними обліковими документами. В акті та довідці відображаються обсяги виконаних робіт та їх вартість, підтверджені замовником і підрядником, які є первинними обліковими документами.
Акт та довідка складаються підрядником в 2 (двох) оригінальних примірниках, які мають бути підписані, скріплені печаткою підрядника та надані замовнику не пізніше 2 (двох) робочих днів з дати підписання. На підставі зазначених документів замовник проводить розрахунки з підрядником.
Пунктом 5.2 договору визначено, що замовник зобов`язаний протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати одержання від підрядника відповідного акту, підписати його або направити підряднику письмову відмову від прийняття виконаних робіт та підписання акту, із зазначенням переліку зауважень та виявлених недоліків у виконаних роботах та/або викладенням обставин, які унеможливлюють підписання акту. У своїй мотивованій відмові. Замовник має право визначити строк для усунення зазначених ним недоліків. При цьому визначений замовником строк є обов`язковим для підрядника.
За невиконання або неналежне виконання цього договору сторони несуть відповідальність у порядку та на умовах, що передбачені чинним законодавством України та цим договором (п.9.1 договору).
У відповідності до п.9.2 договору, при порушені строків виконання робіт, строків по усуненню виявлених недоліків (дефектів) підрядник на вимогу замовника сплачує йому штраф у розмірі 10% від вартості несвоєчасно виконаних робіт.
Сплата неустойки та штрафу не звільняє сторони від виконання своїх зобов`язань за цим договором у повному обсязі (п.9.4 договору).
Пунктом 14.1 договору передбачено, що договір набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін (шляхом проставлення власноручного підпису або накладання електронних підписів, у залежності від форми складання договору: паперовій чи у формі електронного документу відповідно) та діє 31.12.2025 року.
Закінчення строку дії цього договору не звільняє жодну зі сторін договору від виконання своїх зобов`язань по договору та від відповідальності за його порушення (невиконання та/або неналежне виконання), яке мало місце під час дії цього договору (п.14.2 договору).
Відповідно до п.17.17 договору, усі додатки до цього договору є його невід`ємною частиною: додаток №1 Корпоративний стандарт Золоті правила безпечного виконання робіт ПАТ Укрнафта; додаток №2 Відомість обсягів робіт, додаток №3 Договірна ціна: локальний кошторис на будівельні роботи №02-01-01; Локальний кошторис на будівельні роботи №02-01-02; Локальний кошторис на будівельні роботи №02-01-03; Локальний кошторис на будівельні роботи №02-01-04; Локальний кошторис на будівельні роботи №02-01-05; Підсумкова відомість ресурсів.
Пунктом 18.1 договору передбачено, що під час укладення договору підрядник не пізніше дати його підписання надає забезпечення виконання договору в розмірі 3% його вартості, що складає 30 000,00 грн
Додатком № 2 сторони визначили обсяг робіт, які мають бути проведені відповідачем.
Договір та додатки до нього підписані уповноваженими представниками сторін та скріплений печаткою позивача.
На виконання вимог договору, 11.03.2025 замовник перерахував підряднику аванс за поточний ремонт за договором №13/958-Р/25 від 28.02.2025 в сумі 300 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №22507УГ25 від 11.03.2025р.
25.03.2025 сторонами підписано акт про початок виконання робіт.
Відповідно до п. 3.1 договору кінцевий строк виконання робіт Підрядником становить 17.06.2025.
Відповідачем станом на 25.03.2026 підрядні роботи на суму 300000,00 не виконанні, акт приймання виконаних будівельних робіт (№КБ-2В) сторонами не підписаний та в матеріалах справи відсутній.
Матеріали справи не містять інших доказів, які б свідчили про виконання підрядних робіт у встановлений договором строк.
Докази звернення відповідача до позивача щодо продовження строку виконання робіт чи повідомлення позивача про неможливість виконання робіт у встановлений договором строк в матеріалах справи відсутні.
Враховуючи невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договорами підряду, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з останнього 400000,00 грн., з яких 300000,00 авансового платежу та 100000,00 грн. 10% штрафу.
До матеріалів справи додано: локальний кошторис на будівельні роботи №02-01-01 на Демонтажні роботи операторська, внутрішні роботи. Загально-будівельні роботи, локальний кошторис на будівельні роботи №02-01-02 а на Будівля операторська. Загально-будівельні роботи, локальний кошторис на будівельні роботи №02-01-03 на інженерні мережі опалення, вентиляції та кондиціонування. Загально-будівельні роботи, локальний кошторис на будівельні роботи №02-01-04 на інженерні мережі водопостачання та водовідведення. Загально-будівельні роботи, локальний кошторис на будівельні роботи №02-01-05 на електропостачання внутрішнє. Загально-будівельні роботи, підсумкову відомість ресурсів.
Аналізуючи надані по справі докази та пояснення сторін, оцінюючи їх в сукупності, до уваги приймається наступне:
Згідно з нормами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. ст. 625, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).
Відповідно до ст. 638 ЦК України, яка кореспондується зі ст. 180 ГК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Судом встановлено, що 28.02.2025р. між публічним акціонерним товариством «Укрнафта» (позивач, замовник) та фізичною особою-підприємцем Більчинською Анастасією Анатоліївною (відповідач, підрядник) укладено договір підряду №13/958-Р/25, згідно якого підрядник зобов`язується на свій ризик виконати вказані в п.1.2 договору роботи за завданням замовника, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці роботи на умовах, визначених договором (п.1.1 договору).
Найменування робіт «Поточний ремонт операторної АЗС №19/007, м. Тернопіль, вул. Микулинецька, буд. 97-а, формат S (ДБН А.2.2-3:2014) ДК 021:2015 45450000-6 Інші завершальні будівельні роботи (далі роботи)» (п.1.2 договору).
Оцінивши зміст договору, господарський суд встановив, що сторонами погоджено його істотні умови.
Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печаткою позивача.
Договір у встановленому порядку не оспорено; не розірвано; не визнано недійсним.
Таким чином укладений між сторонами договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.
Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (ст. ст. 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 ЦК України).
У ст. 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 договору загальна вартість робіт по цьому договору становить 1 000 000,00 грн. Ціна робіт визначається у відповідності до договірної ціни додаток №3, що є невід`ємною частиною договору.
Договірна ціна на виконання даних робіт є твердою.(п. 2.3 договору).
Пунктом 2.6 договору передбачено наступні умови оплати:
- авансовий платіж 30% протягом 30 календарних днів з дати отримання від виконавця рахунку.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог договору, 11.03.2025 позивач перерахував відповідачу аванс за поточний ремонт за договором №13/958-Р/25 від 28.02.2025 в сумі 300 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №22507УГ25 від 11.03.2025р.
25.03.2025 сторонами підписано акт про початок виконання робіт.
Як встановлено судом, позивач свої зобов`язання за договорами виконав. Отже, відповідач (підрядник) повинен був розпочати виконання робіт, а саме: 25.03.2025р. 
У відповідності до п.3.1 договору, строк виконання робіт становить 60 (шістдесят) робочих днів з дати початку робіт та закінчується датою підписання кінцевого Акту приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2В). Початок робіт оформляється двостороннім Актом про початок виконання робіт, складений між Замовником та Підрядником, з дати підписання Договору.
Відповідно до п. 3.1 договору кінцевий строк виконання робіт Підрядником становить 17.06.2025.
За результатами вивчення наявних у справі доказів, судом встановлено відсутність доказів виконання робіт за договором і станом на день прийняття судового рішення по суті позовних вимог.
У ст. 631 ЦК України зазначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Відповідно до п. 14.1 договору, згідно із якими договір набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін (шляхом проставлення власноручного підпису або накладання електронних підписів, у залежності від форми складання договору: паперовій чи у формі електронного документу відповідно) та діє 31.12.2025 року.
Закінчення строку дії цього договору не звільняє жодну зі сторін договору від виконання своїх зобов`язань по договору та від відповідальності за його порушення (невиконання та/або неналежне виконання), яке мало місце під час дії цього договору (п.14.2 договору).
Тобто договір підряду від 28.02.2025р. передбачав момент його припинення 31.12.2025р. Відповідач після вказаного терміну не виконував робіт за договором /докази зворотного матеріали справи не містять/, однак в силу положень п. 14.1 договору відносини сторін пов`язані з виконанням зобов`язань за договором, а отже і строку його дії у вказаній частині слід вважати продовженими.
Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Згідно зі ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.
Пунктом 2.6 договору передбачено наступні умови оплати:
- авансовий платіж 30% протягом 30 календарних днів з дати отримання від виконавця рахунку.
- післяоплата здійснюється замовником по факту виконаних робіт, як різниця між вартістю виконаних робіт та загальною сумою фактично здійснених платежів із врахуванням авансового платежу за ці роботи, протягом 30 календарних днів з дати підписання сторонами проміжних актів та кінцевого акту приймання виконаних будівельних робіт. Кінцевий акт приймання виконаних будівельних робіт підписується на основі акту готовності об`єкту до експлуатації, підписаного сторонами.
Відповідно до п. 2.7 договору у випадку дострокового розірвання Договору, Підрядник повертає сплачений авансовий платіж Замовнику у повному обсязі на поточний рахунок Замовника протягом 10 календарних днів з моменту розірвання Договору.
У відповідності до п.3.1 договору, строк виконання робіт становить 60 (шістдесят) робочих днів з дати початку робіт та закінчується датою підписання кінцевого Акту приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2В). Початок робіт оформляється двостороннім Актом про початок виконання робіт, складений між Замовником та Підрядником, з дати підписання Договору.
При несвоєчасному, з вини підрядника, початку виконання робіт, їх відставанні від проміжних строків, замовник письмово попереджає підрядника про такий факт (п.3.3 договору).
Пунктом 3.4 договору визначено, що перегляд строків виконання робіт може здійснюватися, зокрема при виникненні обставин, що не залежать від підрядника, перешкоджають виконанню робіт у встановлені строки, за умови, якщо підрядник без затримки письмово сповістить замовника про виникнення таких обставин.
Відповідачем станом на 25.03.2026 підрядні роботи на суму 300000,00 не виконанні, акт приймання виконаних будівельних робіт (№КБ-2В) сторонами не підписаний та в матеріалах справи відсутній.
Матеріали справи не містять інших доказів, які б свідчили про виконання підрядних робіт у встановлений договором строк.
За змістом статті 849 ЦК України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника (частина 1).
Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків (частина 2).
Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника (частина 3).
Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (частина 4).
Отже, замовник має право відмовитися в односторонньому порядку від договору у будь-який час до закінчення робіт, що має наслідком припинення зобов`язань за договором (аналогічна правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду від 07.09.2022 у справі №910/8214/21).
Суд зауважує, що згідно з ч. 2 ст. 849 ЦК України позивач мав право відмовитися від договору до закінчення встановленого договором строку виконання робіт (аналогічна правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду від 19.01.2022 у справі № 909/240/19).
Оскільки в силу положень п. 14.2 договору строк виконання зобов`язань за договором вважається продовженим, то позивач правомірно застосував до правовідносин сторін положення ч. 2 ст. 849 ЦК України.
Згідно із ч. 3 ст. 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. У ст. 653 ЦК України визначені правові наслідки розірвання договору: зобов`язання сторін припиняються з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.
Тобто одним із наслідків розірвання договору є припинення зобов`язань сторін, що виникли у сторін такого договору відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 та ст. 509 ЦК України. Відтак за змістом зазначених норм розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір. Відповідний висновок також міститься у постановах Верховного Суду від 07.08.2018 у справі №910/7981/17, від 18.11.2019 №910/16750/18.
Відповідно, право замовника відмовитись від договору, передбачене ст. 849 ЦК України, зокрема, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим (ч. 2), якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином (ч. 3) або передбачене ч. 4 цієї статті безумовне право відмовитись від договору до закінчення роботи виникають лише щодо тих договорів, які на момент такої відмови були чинними.
З огляду на фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що укладений між сторонами договір був розірваний позивачем в односторонньому порядку на підставі ч. 2 ст. 849 ЦК України.
Положеннями частин 1, 3 статті 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставне набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог, зокрема, про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Таким чином, із змісту зазначеної норми вбачається, що підставою виникнення зобов`язання, визначеного даною нормою, є сукупність наступних умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав, або коли така підстава згодом відпала. До таких підстав відноситься також випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін, якщо це допускається договором або законом.
Про можливість виникнення позадоговірного грошового зобов`язання на підставі статті 1212 ЦК України зазначала також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі №910/10156/17.
Відмова замовника від договору підряду є підставою для задоволення вимоги про повернення відповідачем позивачу попередньої оплати відповідно до вимог статті 1212 ЦК України.
Близьких за змістом правових висновків щодо застосування положень статті 849 ЦК України та можливість стягнення з підрядника на користь замовника коштів внесеної передоплати після припинення дії договору підряду дійшов Верховний Суд у постановах від 11.11.2018 у справі №910/13332/17, від 14.06.2018 у справі №912/2709/17, від 15.02.2019 у справі № 910/21154/17, від 25.02.2021 у справі №904/7804/16, від 16.03.2021 у справі №910/10233/20, від 01.06.2021 у справі №916/2368/18.
Відповідачем станом на 25.03.20263 підрядні роботи на суму 300000,00 не виконанні, акт приймання виконаних будівельних робіт (№КБ-2В) сторонами не підписаний та в матеріалах справи відсутній, таким чином, оскільки підрядні роботи відповідачем не виконанні в строки виконання зобов`язання, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 300000,00 грн. авансового платежу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо нарахування 10% штрафу судом враховується наступне.
Виходячи із змісту ст.ст. 546, 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися у відповідності до закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити у разі порушення зобов`язання. 
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. (ч.1,2 ст.549 ЦК України).
Згідно з ч.2 ст.551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Матеріали справи свідчать, що між сторонами склалися господарські відносини на підставі укладеного сторонами договору підряду.
Відповідно до пункту 3.1 договору №13/958-Р/25 від 28.02.2025 строк виконання робіт становить 60 робочих днів з дати початку робіт та закінчується датою підписання кінцевого Акту приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2В). Початок робіт оформляється двостороннім Актом про початок виконання робіт, складений між Замовником та Підрядником, з дати підписання Договору.
При цьому, варто зауважити, що сторони у п.3.3 і п.3.4 договору, погодили, що при несвоєчасному, з вини підрядника, початку виконання робіт, їх відставанні від проміжних строків, перегляд строків виконання робіт може здійснюватися, зокрема при виникненні обставин, що не залежать від підрядника, перешкоджають виконанню робіт у встановлені строки, за умови, якщо підрядник без затримки письмово сповістить замовника про виникнення таких обставин.
Як встановлено судом, акт про початок виконання робіт сторони підписали 25.03.2025 року, авансовий платіж був сплачений замовником 11.03.2025 в сумі 300000,00 грн, про що свідчить платіжна інструкція №22507УГ25 від 11.03.2025р.
Отже, строк виконання робіт становить 60 робочих днів від 25.03.2025 (дата складання акту про початок виконання робіт), відтак, роботи, повинні бути виконані в термін до 17.06.2025 року, що не оспорюється сторонами.
Однак, докази виконання робіт у вказаний строк чи у будь-який інший строк в матеріалах справи відсутні, підписаний акт приймання виконаних будівельних робіт до матеріалів справи сторонами не долучався, письмових звернень підрядника до замовника щодо продовження строків виконання робіт відповідач не надав, отже, відповідач не довів, що роботи виконані, або те, що замовник не підписав акти приймання таких робіт внаслідок його недобросовісних дій.
Судом встановлено, що п.9.2. договору сторони погодили, що при порушенні строків виконання робіт, строків по усуненню виявлених недоліків (дефектів) підрядник на вимогу замовника сплачує йому штраф у розмірі 10% від вартості несвоєчасно виконаних робіт, при цьому, вартість робіт визначена у п.2.1 договору та становить 1 000 000,00 грн, а відтак позивач правомірно скористався своїм правом на нарахування штрафних санкцій в сумі 100 000,00 грн.
За загальним правилом неустойка (штраф, пеня) за порушення строків виконання підрядних робіт застосовується у разі прострочення підрядником виконання підрядних робіт в цілому, а не за прострочення у виконанні окремих етапів робіт у межах основного зобов`язання, за відсутності прямої вказівки в умовах договору про можливість застосування неустойки щодо порушення строків виконання окремих етапів робіт.
Аналогічну позицію викладено у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.08.2025 по справі № 910/15007/24.
Здійснивши розрахунок нарахування штрафу в розмірі 100 000,00 грн (1 000 000,00 *10%), суд вважає його арифметично вірним, підтверджений договором, а відтак є таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.
Реалізуючи передбачене ст.64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.
Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
Згідно з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v.Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v.Finland), №37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі Гірвісаарі проти Фінляндії (Hirvisaari v.Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року) (рішення Європейського суду з прав людини Серявін та інші проти України).
Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст.77 ГПК України).
Згідно з ч.1 ст.79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 року у справі Серявін та інші проти України зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясуванні усіх питань, винесених на його розгляд.
З аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 2, 20, 24, 73, 74, 86, 129, 232, 233, 236-240, 250-252, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов акціонерного товариства "Укрнафта" м. Київ до фізичної особи - підприємця Більчинської Анастасії Анатоліївни м. Шепетівка Шепетівського району, Хмельницької області про стягнення 400000,00 грн. задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця Більчинської Анастасії Анатоліївни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства "Укрнафта" (м. Київ, пров. Несторівськкий, 3-5, код 00135390) - 300000,00 грн. (триста тисяч гривень 00 коп.) авансового платежу, 100000,00 грн. (сто тисяч гривеень 00 коп.) 10% штрафу, 4800,00 грн. (чотири тисячі всімсот гривень 00 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 Господарського процесуального кодексу України

Рішення підписано та складено 18.06.2026р.

Суддя С.В. Гладій 

Відрук. 3 прим.:
1 - до справи
2 - позивачу (електронний суд)
3 - відповідачу ІНФОРМАЦІЯ_1