ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
справа № 521/6903/26
провадження № 3/521/2546/26
18 червня 2026 року м. Одеса
Суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси 
Михайлюк О.А., розглянувши матеріали справи щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
встановив:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №645268 від 20.04.2026 року, водій  ОСОБА_1  20.04.2026 року о 02 годині 33 хвилині, керував транспортним засобом Мitsubishi номерний знак НОМЕР_1 у місті Одеса, вул. Середня 2, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, водія відсторонено від керування ТЗ, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.
В судове засідання  ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, відповідно до якої просить суд розглянути справу за його відсутності, розстрочити виконання постанови у справі в частині накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу строком на 6 (шість) місяців. 
Відповідно до ст. 268 КУпАП, дана категорія справ не передбачає обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, коли вона сповіщена про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Обставини правопорушення та вина порушника підтверджуються зібраними по справі доказами, згідно із ст. 251 КУпАП, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та доданими до справи матеріалами відеофіксації. 
Таким чином, суддя доходить висновку, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Згідно із санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказане правопорушення тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. 
ОСОБА_1  звернувся до суду із заявою про розстрочку сплати штрафу, в якій просить суд розстрочити виконання постанови у справі в частині накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу строком на 6 (шість) місяців, посилаючись на те, що в даний час він перебуває у скрутному матеріальному становищі, вказує на неможливість сплатити одним платежем у необхідний термін у зв`язку з перебуванням у зоні проведення бойових дій та умовах поганого зв`язку з банківськими установами.
Відповідно до ст. 298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.
Відповідно до ст. 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.
Відповідно до ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.
У відповідності до ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.
Враховуючи майнове становище  ОСОБА_1 , а також розмір штрафу, який є достатньо великим в порівнянні з встановленою в Україні мінімальною заробітною платою, суд доходить до висновку, що сплата штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень одним платежем становитиме для заявника надмірний тягар, тому на підставі ч. 2 ст. 301 КУпАП заява про розстрочення виконання рішення суду в частині сплати штрафу підлягає задоволенню.
Суд вважає за можливе відстрочити сплату штрафу у повному обсязі та призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком на шість місяців. 
Керуючись ст. ст. 9, 24, 33, 38, 401, 130, 221, 283, 284, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя 
постановив:
Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят )копійок.
Розстрочити  ОСОБА_1  сплату суми штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень строком на 6 місяців, тобто до 18 грудня 2026 року (включно), зі сплатою щомісячно в дохід держави по 2833 (дві тисячі вісімсот тридцять три) гривні 34 (тридцять чотири) копійки.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором до Одеського апеляційного суду через суд, що її виніс, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя О.Михайлюк
18.06.26