Номер справи 171/3108/23
Номер провадження 2-о/171/113/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.05.26 року      м. Апостолове 
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого - судді Шкарлат Я.Ю.,
за участю
секретаря судового засідання – Бахтіяровій Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою Лантух Олега Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_1 до суду із заявою, якою просив встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 свідоцтва про право власності на житло від 10.09.1993 року, на квартиру розташовану по АДРЕСА_1 , форма власності приватна, спільна сумісна.
Заява обґрунтована, тим, що заявник звернувся до державного реєстратора з заявою про реєстрацію в реєстрі речових прав на нерухоме майно свого право власності на нерухоме майно – квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 надавши свідоцтво про право власності на житло, видане Апостолівським бюро технічної інвентаризації від 10 вересня 1993 року, яке посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної власності ОСОБА_7 та членам його сім`ї: ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_9 .
Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Коваля С.А. №55504747 від 03 грудня 2020 року була надана відмова у державній реєстрації частки у квартирі за вищевказаною адресою, в зв`язку із розбіжностями у написанні прізвища власників нерухомого майна (квартира) між паспортом заявників в якому прізвище вказане на українській мові, як – « ОСОБА_10 », а у свідоцтві про право на власність на житло від 10 вересня 1993 року на українській мові прізвище спадкоємиці зазначено, як – « ОСОБА_11 ».
В іншому порядку даний факт заявниці встановити не має можливості, що і стало підставою звернення до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.
Встановлення факту належності свідоцтва про право власності, виданого заявниці, необхідно для можливості розпоряджатися належним чином частиною своєю власністю.
Ухвалою від 20.04.2026 було відкрите провадження у справі.
В судове засідання учасники провадження не з`явились, про причину неявки не повідомили.
Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню із таких підстав.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи.
Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії 23.11.2020 року державного нотаріуса Апостолівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Перекрест Олені Іванівні відмовлено у оформленні спадкових прав та у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в зв`язку з тим, що прізвище померлого, що вказане у свідоцтві про смерть не збігається з його прізвищем, що вказано у свідоцтві про право власності на житло.
Рішенням № НОМЕР_1 від 03.12.2020 р. державний реєстратор Коваль С.А. відмовив ОСОБА_2 у державній реєстрації права власності на квартиру, що розташована в АДРЕСА_1 , у зв`язку з розбіжностями в написані прізвища власників нерухомого майна у свідоцтві про право на власність на житло від 10 вересня 1993 року, та паспортними даними заявників (власників).
Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 30 червня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції, ОСОБА_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що складено відповідний актовий запис № 175.
19 вересня 1976 року ОСОБА_7 зареєстрував шлюб з ОСОБА_12 , яка після державної реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на « ОСОБА_10 », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 , виданого 18.09.1986 року райвідділом РАГС Апостолівського району Дніпропетровської області.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 16.05.1977 року виданого відділом РАГС м. Солікамськ Пермської області, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_13 , батьками якої записані ОСОБА_7 , ОСОБА_2 .
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 27.03.1982 року виданого райвідділом РАГС Апостолівського району Дніпропетровської області, ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_3 , батьками якого записані ОСОБА_7 , ОСОБА_2 .
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 21.09.1984 року виданого райвідділом РАГС Апостолівського району Дніпропетровської області, ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_1 , батьками якого записані ОСОБА_7 , ОСОБА_2 .
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 від 11.08.2000 року виданого відділом РАГС Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, ІНФОРМАЦІЯ_7 народилася ОСОБА_9 , батьками якої записані ОСОБА_7 , ОСОБА_2 .
Відповідно до договору дарування 4/5 частини жилого будинку від 07.06.2000 року ОСОБА_7 прийняв у дар 4/5 частини жилого будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 
Відповідно до довідки КП «Апостолівське БТІ» квартира АДРЕСА_3 , яка зареєстрована в реєстровій книзі № 32, реєстраційний запис № 84, 05.01.1994 року, належить на праві власності ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , свідоцтво про право власності від 10.09.1993 року, видане Апостолівським заводом металоконструкцій.
Відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_8 виданого 09.03.1999 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .
Відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_9 виданого 23.02.2002 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .
Відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_10 виданого 19.09.2000 року ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .
Відповідно до свідоцтва про право власності від 10 вересня 1993 року, яке зареєстровано у КП «Апостолівське БТІ», квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , належить на праві приватної, спільної власності ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , власниками квартири за вищевказаною адресою, зазначено « ОСОБА_11 », в той час, як відповідно до паспорта України, свідоцтва про смерть, свідоцтва про одруження, свідоцтва про народження, їх прізвище « ОСОБА_10 ».
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з частиною другою статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Отже, встановлення юридичного факту за рішенням суду безпосередньо породжує певні юридичні наслідки, тобто від встановлення факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав громадян.
За п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Подібні правові висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2024 у справі № 560/17953/21, де зазначено, що встановлення факту, що має юридичне значення, належить до судової юрисдикції, якщо:
- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;
- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;
- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);
- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
При цьому з матеріалів справи не випливає, що існує спір про право, оскільки заявник не порушує про визнання за нею права власності на нерухоме майно; встановлення факту належності свідоцтва заявнику буде безпосередньою підставою для внесення змін до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а іншого, позасудового способу встановлення такого факту не існує.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність заявлених вимог у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню, оскільки факт належності свідоцтва про право власності на житло заявнику повністю доведений дослідженими в судовому засіданні доказами. Розумних сумнівів щодо достовірності даних обставин у суду немає.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 4, 5, 12, 81, 83, 89, 141, 259, 263-265, 268, 293, 294, 315 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Заяву Лантух Олега Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту - задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 свідоцтва про право власності на житло від 10.09.1993 року, на квартиру розташовану по АДРЕСА_1 , форма власності приватна, спільна сумісна.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення постанови апеляційним судом.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту рішення, а разі подання апеляційної скарги особою, яка не брала участі у справі, - протягом 30 днів з дня вручення копії рішення.

Суддя        Я.Ю.Шкарлат