479/1787/25
2/479/349/26
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
(заочне)
23 червня 2026 року с-ще Криве Озеро
Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого – судді  Репушевської О.В.,
за участі: секретаря судового засідання  Добровольської І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №479/1787/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у ч а с н и к и с п р а в и :
представник позивача Поляков О.В.,
відповідач   ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ"ЕЙС" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 14 травня 2024 року між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту №538648585, згідно якої відповідач отримала кредит, у розмірі 10000 грн., зі сплатою процентів. В подальшому відповідач збільшив суму кредиту , у зв`язку з чим сума заборгованості становить 27000 грн., зі сплатою відсотків, на строк 5 років. 15 жовтня 2024 року між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" укладено Договір факторингу №МВ-ТП/4, у відповідності до умов якого ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" передає (відступає) ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" приймає належні ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі і за кредитом відповідача. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 66420,00 грн.. 28 травня 2025 року між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та ТОВ "Фінансова компанія "ОНЛАЙН ФІНАНС" укладено Договір факторингу №28/0525-01, у відповідності до умов якого ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ОНЛАЙН ФІНАНС" перейшло право вимоги до боржників, зокрема по договору №538648585 від 14 травня 2024 року. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ОНЛАЙН ФІНАНС" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 100845,00 грн.. В подальшому, в зв`язку з укладенням 16 липня 2025 року між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ОНЛАЙН ФІНАНС" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" договору факторингу №16/07/25-Е право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором кредиту №538648585 від 14 травня 2024 року, перейшло до ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС". Відповідно до Реєстру боржників ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 100845,00 грн.. При цьому, позивач просить стягнути суму заборгованості лише 87345,00 з яких : 27 000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 60 345,00 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом, без суми нарахованих штрафних санкцій. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС", ні на рахунки попереднього кредитора, в зв`язку з чим, позивач був вимушений звернутись до суду із даним позовом.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, згідно заяви просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач до суду не з`явився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з повідомленням про вручення та шляхом розміщення оголошення про виклик відповідача на офіційному веб-сайті судової влади України. Клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на адресу суду від відповідача не надходило.
Положеннями ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України.
При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
Судом встановлено, що 14 травня 2024 року між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту №538648585, згідно якої відповідач отримала кредит, у розмірі 10000 грн., зі сплатою процентів. В подальшому відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим сума заборгованості становить 27000 грн., зі сплатою відсотків, на строк 5 років. 
Кошти були перераховані відповідачу, що підтверджується листом АТ КБ "ПРИВАТБАНК" №20.1.0.0.0/7-260121/44991-БТ від 22 січня 2026 року, який надійшов до суду за клопотанням позивача.
Вказаний договір було підписано відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом, створеним за допомогою одноразового ідентифікатору.
15 жовтня 2024 року між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" укладено Договір факторингу №МВ-ТП/4, у відповідності до умов якого ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" передає (відступає) ТОВ "Таліон плюс" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" приймає належні ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі і за кредитом відповідача. 
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 66420,00 грн.. 
28 травня 2025 року між ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ОНЛАЙН ФІНАНС" укладено Договір факторингу №28/0525-01, у відповідності до умов якого ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ОНЛАЙН ФІНАНС" перейшло право вимоги до боржників, зокрема по договору №538648585 від 14 травня 2024 року. 
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ОНЛАЙН ФІНАНС" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 100845,00 грн.. 
В подальшому, в зв`язку з укладенням 16 липня 2025 року між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ОНЛАЙН ФІНАНС" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" договору факторингу №16/07/25-Е право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором кредиту №538648585 від 14 травня 2024 року, перейшло до ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС". 
Відповідно до Реєстру боржників ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 100845,00 грн..
Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 Цивільного кодексу України). 
Визначення факторингу міститься у ст.49 Закону України "Про банки і банківську діяльність", у якій зазначено, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів. 
Згідно положень ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. 
Положеннями ч.1 ст. 1078 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). 
Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС", ні на рахунки попереднього кредитора.
Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС", у відповідача наявний борг на суму 100845,00 грн., з яких: 27 000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 60 345,00 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 13 500,00 грн. – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). При цьому, позивач згідно позовної заяви, просить стягнути суму заборгованості лише 87345,00 з яких : 27 000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 60 345,00 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом, без суми нарахованих штрафних санкцій.
Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За положеннями ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Положення ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно положень ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Положеннями ч.2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно положень ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та його необхідно задовольнити.
На підставі ст.141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 2422,40 грн..
Вирішуючи вимоги позивача щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 7 000,00 грн., суд зазначає наступне.
Положеннями ч.ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. При цьому, законодавство не наводить форму та вимоги до документа, який підтверджує факт сплати клієнтом адвокатського гонорару.
На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано: Договір про надання правової допомоги №20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року; ордер про надання правничої допомоги серії АІ №2004315, акт прийому-передачі наданих послу від 25 листопада 2025 року, додаткову угоду №25771125375 від 11 вересня 2025 року.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що у відшкодуванні витрат на правничу допомогу слід відмовити з огляду на їх недоведення.
На підставі наведеного та керуючись, ст.ст.258,259,263-265,280-282 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС", заборгованість у розмірі 87 345,00 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн..
Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.ст.273, 289 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя :