Справа № 372/7123/25 
Провадження 2-710/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

04 травня 2026 року  Обухівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Кравченка М.В.
при секретарі Калашник І.В.,
за участю представника третьої особи Кізлівської І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, в якому посилаючись на ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків відносно своєї дитини, просить позбавити відповідача батьківських прав відносно, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
В обґрунтування позову зазначила, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 12.02.2016 року по 19.06.2019 року. Від шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_4 . На даний час відповідач проживає окремо від дитини, її вихованням не займається, матеріально її не утримує. Всі питання щодо виховання доньки вирішує вона без підтримки з боку відповідача, донька знаходяться на повному її утриманні. Вищевикладені обставини свідчать про те, що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, передбачені законом та моральними засадами суспільства, він самоусунувся від спілкування з донькою, її виховання та утримання, тому вона вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав.
19.12.2025 року винесено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у цивільній справі, по справі призначено підготовче судове засідання.
02.03.2026 року винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, пояснила, що донька постійно проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні, тому вона звернулася до суду з даним позовом. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоч про день, час місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяв, клопотань чи заперечень суду не подав. 
Представниця третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечила проти їх задоволення. 
Свідок ОСОБА_5 будучи сусідкою позивачки в судовому засіданні пояснила, що батько доньки позивача ніколи не займався її вихованням, не допомагав в утриманні доньки. Позивачка розповідала їй, що відповідач виїхав за кордон. Вона також виїжджала з дітьми за кордон, як біженці. Вона знайома з позивачкою приблизно 6-7 років.
Свідок ОСОБА_6 будучи вчителькою доньки позивача з 1 класу, в судовому засіданні пояснила, що батько ніколи не займався вихованням дитини, постійно вихованням дівчинки займався вітчим. 
Свідок ОСОБА_7 будучи вихователькою в дитячому садочку, пояснила, що за 4 роки, доки донька позивачки відвідувала дитячий садочок, вона жодного разу не бучила її батька, завжди приходила тільки мама, позивачка по справі. Дитина теж ніколи не згадувала про батька. 
Вислухавши позивачку, представницю третьої особи, свідків перевіривши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
12 лютого 2016 року позивачка ОСОБА_1 , та відповідач ОСОБА_2 уклали шлюб, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що внесено відповідний актовий запис № 25. 
Від зазначеного шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . З моменту народження доньки відповідач не надав жодної матеріальної допомоги на її утримання, не брав участі у забезпеченні дитини необхідними речами, харчуванням, лікуванням чи іншими витратами, пов`язаними з її зростанням та розвитком. Усі фінансові та побутові потреби дитини з часу її народження повністю несла відповідачка.
У зв`язку з повним самоусуненням відповідача від матеріального забезпечення доньки позивачка змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів та рішенням Обухівського районного суду Київської області від 01 жовтня 2018 року у справі № 372/1278/18 з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки до досягнення нею повноліття.
Сімейні відносини між позивачкою та відповідачем фактично припинилися, а подальше спільне життя та збереження шлюбу стали неможливими. Відсутність спільного побуту, взаємної підтримки, небажання відповідача брати участь у вихованні та утриманні дитини, а також невиконання ним подружніх обов`язків призвели до повного та остаточного розпаду сім`ї. У зв`язку з цим рішенням Обухівського районного суду Київської області від 19 червня 2019 року у справі №372/164/19 шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано.
Після розірвання шлюбу з відповідачем, яке відбулося на підставі рішення суду від 19.06.2019 року, позивачка 18.02.2020 року уклала новий шлюб із ОСОБА_8 та змінила прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 », що підтверджується цифровою копією актового запису № 29 від 18.02.2020 року, отриманою через застосунок «Дія».
3 часу стягнення аліментів відповідач як у добровільному, так і у примусовому порядку не надає належної матеріальної допомоги на утримання доньки, його обов`язок зі сплати аліментів фактично не виконується, що призвело до утворення значної заборгованості, яка станом на червень 2025 року становить 165 266 грн. 03 коп.
Отже, відповідач повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо доньки. Він не бере участі у її вихованні, розвитку чи моральній підтримці, не цікавиться станом її здоров`я, успіхами в навчанні, потребами чи умовами проживання. Відповідач не підтримує з дитиною жодного зв`язку, не спілкується з нею, не відвідує та не проявляє будь-якого інтересу до її життя. Фактично він повністю відсутній у житті дитини, а всі батьківські функції виховання, догляд, забезпечення, лікування, створення належних умов виконує виключно позивачка, мати. 
Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Проте, жодного з покладених законами на батьків обов`язків, ОСОБА_2 не виконує.
Донька навчається в Академічному ліцеї № 4 Обухівської міської ради, і згідно з наданою на неї характеристикою встановлено, що лише мати, та вітчим ОСОБА_3 приділяють належну увагу її вихованню, регулярно відвідують навчальний заклад та підтримують постійний зв`язок із педагогами. Натомість її біологічний батько ОСОБА_2 жодного разу не проявив участі у вихованні дитини, не цікавився перебігом її навчання, ніколи не відвідував школу та не взаємодіяв із вчителями або адміністрацією закладу.
Також рішенням Виконавчого комітету Обухівської міської ради № 160 від 18 березня 2025 року затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щодо його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно із затвердженим висновком органу опіки та піклування, Виконавчий комітет Обухівської міської ради вважає доцільним позбавити ОСОБА_2 батьківських прав на підставі встановлених обставин, а саме: відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо малолітньої дитини, не піклується про її життя та здоров`я, не бере участі у її вихованні, не цікавиться навчанням та розвитком доньки, не підтримує з нею жодного зв`язку, не телефонує та не вітає зі святами. Матір дитини, навпаки, самостійно здійснює її виховання, лікування та утримання, забезпечує одягом, харчуванням, шкільним приладдям, а також створює належні умови для гармонійного та всебічного розвитку доньки.
До цього часу відповідач свого відношення до дитини не змінив, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про її здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, не вітає з днем народження та жодним святом, не спілкується з нею і не вживає жодних для спілкування, як це передбачено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», а саме Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний стан, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарання, які принижують людську гідність дитини», а вимогами ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, але відповідач свої обов`язки не виконує.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухиления своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний ння батьків від виконання розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на п фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків.
У п. 16 цієї Постанови Пленуму зазначено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України.
В пункті 18 постанови зазначено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків, з урахуванням її характеру, особи батька, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Згідно зі ст. 164 СК України батько може бути позбавлений батьківських прав, зокрема, у разі ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини, у тому числі коли він не забезпечує її матеріально, не бере участі у виховному процесі, не цікавиться станом її здоров`я, навчанням та розвитком, не підтримує з дитиною жодного зв`язку та не піклується про створення належних умов для її життя.
Вищевикладені обставини свідчать про те, що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, передбачені законом та моральними засадами суспільства, він самоусунулася від спілкування з дитиною, її виховання та утримання, тому позивачка вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав.
Доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, також підтверджується висновком третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, а саме вказано, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини, не надає їй належного догляду, не піклується її станом здоров`я, не займається її духовним та фізичним розвитком, її навчанням, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікування дитини, що негативно впливає на її розвиток в цілому, не спілкується з донькою в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення.
Відповідно до ст. 164 ч. 1 п. 2 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. 
У судовому засіданні встановлений факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню доньки, що підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів у справі, тому суд вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ст. 164 СК України, виключними підставами позбавлення батьківських прав матері або батька є: не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засудженні за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Виходячи з наведеного, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який застосовується при наявності негативного впливу батьків (одного з батьків) на розвиток дитини.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 211 грн. 20 коп., який позивачкою було сплачено при зверненні до суду з даним позовом, що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією. 
Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 282, 365 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 19, 150, 155, 164, 165, 166 Сімейного кодексу України, ст.ст. 59, 60, 63, 65 Цивільного кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.
Позбавити  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця села Куземин Охтирського району Сумської області, батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уроджениці села Дерев`яна Обухівського району Київської області.
Внести запис про позбавлення  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця села Куземин Охтирського району Сумської області, батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уроджениці села Дерев`яна Обухівського району Київської області, до Державного реєстру цивільного стану громадян.
Стягнути з  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець села Куземин Охтирського району Сумської області, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) судові витрати в розмірі 1211 грн. 20 коп. 
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення також може бути переглянуто Обухівським районним судом Київської області у випадку подання відповідачем відповідної письмової заяви протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя М.В.Кравченко