Справа № 560/1235/26
	
РІШЕННЯ
іменем України

28 квітня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить:
1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницький області щодо відмови викладеної у листі від 17 листопада 2025 року № 15777-14801/К-02/В-2200/25 у проведенні індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,0796,1,115.
2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницький області провести перерахунок (індексацію) та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч. 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, на коефіцієнт збільшення 1,0796 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 «Про індексацію і пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,115 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 № 209 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році провівши виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з 19.07.2025 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області як особа з інвалідністю 3 групи та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У листопаді 2025 року він звернувся до пенсійного органу із заявою про проведення перерахунку та виплати пенсії із застосуванням індексації згідно з частиною другою статті 42 Закону № 1058-IV. Зокрема, наполягав на послідовному збільшенні показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховувався для обчислення його пенсії, на коефіцієнти 1,0796 (згідно з Постановою КМУ № 185 від 23.02.2024) та 1,115 (згідно з Постановою КМУ № 209 від 25.02.2025), починаючи з 01.01.2024.
Відповідач листом відмовив у задоволенні заяви, мотивуючи це тим, що перерахунок уже проведений відповідно до чинних підзаконних актів у межах бюджетних можливостей. Позивач вважає такі дії протиправними, просить позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою суду від 28.01.2026 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку, із зазначенням підстав для поновлення строку та наданням доказів поважності причин пропуску такого строку в частині позовних вимог за період з 01.03.2024 по 18.07.2025.
Ухвалою суду від 11.02.2026 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог за період з 01.03.2024 по 18.07.2025 повернуто позивачеві.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.02.2026 відкрито провадження у справі за цим позовом та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні).
Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області проти позову заперечило, зазначивши у відзиві, що діяло виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством. Представник відповідача пояснила, що з 12.06.2024 позивачу проведено перерахунок з пенсії по інвалідності на пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2021-2023 роки у розмірі 13 559,41 грн.
Відповідач наголосив, що порядок та умови проведення індексації пенсій у 2024 та 2025 роках визначені відповідними постановами Кабінету Міністрів України № 185 та № 209, а також Порядком № 124. Згідно з цими актами, індексація здійснюється шляхом збільшення показника середньої заробітної плати, який враховувався для обчислення пенсії станом на 01.10.2017, з урахуванням попередніх перерахунків. Оскільки пенсія позивача була перерахована у 2024 році із застосуванням сучасного показника середньої зарплати за 2021-2023 роки, що є значно вищим за проіндексований показник 2017 року, відповідач застосував механізм компенсаційних доплат та індексацію у розмірі 1,023 відповідно до пункту 6 Постанови № 209.
Також відповідач зазначив, що закони про Державний бюджет на 2024 та 2025 роки надали Уряду прямі повноваження встановлювати порядок та розміри індексації пенсій, тому застосування Постанов № 185 та № 209 є обов`язковим. З огляду на відсутність порушень прав позивача, відповідач просив відмовити у задоволенні позову повністю.
У відзиві на позов відповідач просить розглянути справу в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін з метою з`ясування всіх обставин справи.
Вирішуючи зазначене клопотання, суд враховує, що частиною шостою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Враховуючи те, що ця справа є незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.
Стосовно клопотання відповідача про залишення позову без розгляду через пропуск позивачем строку звернення до суду, суд звертає увагу, що при відкритті провадження було вирішено питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду та повернуто позовну заяву в частині позовних вимог за період з 01.03.2024 по 18.07.2025. 
Отже, вказане клопотання є безпідставним, тому суд відмовляє у його задоволенні.
Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV.
З 29.05.2007 позивачу було призначено пенсію по інвалідності 3 групи. 
12.06.2024, на підставі відповідної заяви ОСОБА_1 відповідачем було здійснено перерахунок - перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком згідно з ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV. При цьому обчислення розміру виплат було проведено із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, що становить 13 559,41 грн.
03 листопада 2025 року позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду із заявою, у якій просив провести індексацію його пенсії з 01.03.2024 та з 01.03.2025 шляхом послідовного збільшення саме того показника середньої заробітної плати, який застосовувався під час перерахунку його пенсії, на коефіцієнти 1,0796 та 1,115 відповідно. Також заявник вимагав виплатити недоотримані суми, починаючи з 01.01.2024.
Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області листом від 17.11.2025 № 15777-14801/К-02/В-2200/25 відмовило у задоволенні вимог позивача. Відмова мотивована тим, що перерахунок пенсії з 01.03.2024 (згідно з Постановою КМУ № 185) та з 01.03.2025 (згідно з Постановою КМУ № 209) вже був проведений в автоматичному режимі із застосуванням механізмів, визначених Кабінетом Міністрів України. Зокрема, відповідач зазначив, що оскільки пенсію за віком позивачу було перераховано у 2024 році із застосуванням бази (середньої зарплати) за 2021-2023 роки.
На виконання Постанови 185 розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2024 склав 2980,00 грн з урахуванням коефіцієнта підвищення 1,0796 та доплати згідно пункту 7 Постанови №185 в розмірі 619,00 грн.
Індексація за 2025 рік була проведена із застосуванням коефіцієнта 1,023 відповідно до спеціальних норм Постанови № 209, спрямованих на зменшення диспропорцій.
На виконання Постанови №209 розмір пенсії ОСОБА_1 з урахуванням коефіцієнта підвищення 1,023 та доплати відповідно до пункту 7 Постанови №209 в розмірі 110,06 грн становить 3 323,00 грн.
Незгода позивача із порядком проведення індексації та базовим показником середньої заробітної плати, який підлягає збільшенню на коефіцієнти індексації, стала підставою для звернення до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV від 09.07.2003 (далі також Закон №1058-ІV).
За приписами частини другої статті 42 Закону №1058-ІV (в редакції Закону України від 15.02.2022 №2040-IX Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення пенсійного законодавства, далі - Закон №2040-IX) для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (абзац перший застосовується з 01.03.2022).
Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини (цей абзац застосовується з 01.03.2022).
Пунктом 4-5 розділу ХV Прикінцеві положення Закону №1058-IV визначено, що збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який застосовується для обчислення пенсій, передбачене частиною другою статті 42 цього Закону, проводиться починаючи з 2021 року.
Частиною п`ятою статті 2 Закону України від 03.07.1991 №1282-XII Про індексацію грошових доходів населення, в редакції Закону №2040-ІХ, визначено, що індексація пенсій проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
На виконання вимог статті 42 Закону №1058-IV Кабінет Міністрів України 20.02.2019 прийняв постанову №124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році, якою, серед іншого, затвердив Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Порядок №124), яким визначив механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, а пунктом 4 цього Порядку визначено формулу, за якою визначається коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Згідно з пунктом 5 Порядку №124 у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку зі збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 року на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку.
Кожен наступний перерахунок у зв`язку зі збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Пенсії, які призначені відповідно до Закону та розмір яких не підвищено відповідно до пункту 4 цього Порядку, абзаців першого, другого цього пункту, з урахуванням абзаців першого, третього частини першої, частини другої статті 28, абзацу другого пункту 4-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону, пункту 4 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій, а також з урахуванням щомісячної державної адресної допомоги до пенсії, що виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 №265 Деякі питання пенсійного забезпечення громадян (Офіційний вісник України, 2008 р., №25, ст. 785), щороку підвищуються за рішенням Кабінету Міністрів України в межах бюджету Пенсійного фонду України. Підвищення встановлюється в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, і враховується під час подальших перерахунків пенсії.
Відповідно до пункту 6 Порядку №124 під час перерахунку пенсій відповідно до цього Порядку враховуються суми доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, суми індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законодавством). Якщо внаслідок перерахунку розмір пенсії зменшується, пенсія перераховується під час наступного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Отже, запровадивши удосконалений механізм щорічної індексації пенсій, зокрема особам, пенсія яким призначена за Законом №1058-ІV, для сталості пенсійного забезпечення громадян та видатків на його фінансування держава взяла на себе зобов`язання забезпечити підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін шляхом підвищення пенсій із застосуванням нового уніфікованого механізму через збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, і який враховувався для обчислення пенсії, який не є сталим, та підвищення рівня матеріального забезпечення найбільш вразливих верств населення з числа пенсіонерів.
Разом з тим, пунктом 5 Порядку №124 визначено базовий показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, а саме станом на 01.10.2017 (3764,40 грн), до якого застосовується коефіцієнт, визначений за формулою, наведеною в абзаці першому пункту 4 цього Порядку.
У постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 16.04.2025 у справі №200/5836/24 викладено правові висновки, за змістом яких положення Порядку №124 не узгоджені з приписами частини другої статті 42 Закону №1058-IV, оскільки по-різному визначають показник, який збільшується на відповідні коефіцієнти:
показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (за приписами Закону);
показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, станом на 01.10.2017 (за приписами Порядку).
Законодавче визначення умов і порядку загальнообов`язкового державного пенсійного страхування забезпечує передбачуваність, стабільність і довіру до пенсійної системи. Це є ключовою складовою соціального захисту населення.
Отже, абзац перший в сукупності з абзацом другим пункту 5 Порядку №124 повинні застосовуватися у відповідності з частиною другою статті 42 Закону №1058-IV, тобто під час проведення індексації повинен застосовуватися показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії під час її призначення.
Порядок №124 підлягає застосуванню виключно в частині, яка не суперечить положенням Закону №1058-IV.
Оскільки цитоване судове рішення прийняла Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, то наведений підхід до правозастосування слід визнати домінуючим, а його дотримання - таким, що відповідає завданню забезпечення сталості та єдності судової практики.
25.02.2025 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №209, пунктом 1 якої установив, що з 01.03.2025 перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,115.
У пункті 1 Постанови №209 все ще йдеться про збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, отриманого із застосуванням Порядку №124.
Водночас підпунктом 6 пункту 2 Постанови №209 обумовлено, що з метою зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених у різні роки, пенсії, призначені відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за зверненнями, що надійшли до 31.12.2024 включно, які не підвищені згідно з пунктом 1 цієї постанови, перераховуються шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який використовувався для призначення/перерахунку їх пенсії, на коефіцієнт збільшення:
для пенсій, призначених/перерахованих із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для призначення пенсії у 2021 році, - 1,0575;
для пенсій, призначених/перерахованих із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для призначення пенсії у 2022 році, - 1,046;
для пенсій, призначених/перерахованих із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для призначення пенсії у 2023 році, - 1,0345;
для пенсій, призначених/перерахованих із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для призначення пенсії у 2024 році, - 1,023.
Отже, у підпункті 6 пункту 2 Постанови №209 виокремлено пенсії, які не підвищені згідно з пунктом 1 постанови та установлено показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, який фактично враховувався для обчислення пенсії особі при її призначенні (тобто, визначений за три роки, що передують року призначення пенсії), збільшувати на менший, ніж у пункті 1 коефіцієнт. Зменшений коефіцієнт застосовується саме до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Між тим Закон №1058-IV не передбачає випадків зменшення коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії та не уповноважує Кабінет Міністрів України на визначення розміру зменшення коефіцієнта.
Тож приписи підпункту 6 пункту 2 Постанови №209 в частині визначення коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, для цілей індексації пенсій, призначених (перерахованих) у 2021-2024 роках, не відповідають положенням частини другої статті 42 Закону №1058-IV, а тому не підлягають врахуванню при перерахунку пенсії.
Підпункт 6 пункту 2 Постанови №209 по суті звужує зміст існуючого права позивача на індексацію пенсії з урахуванням належного показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховувався для обчислення пенсії при її призначенні.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі нормативно-правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 у справі №913/204/18, від 10.03.2020 у справі №160/1088/19).
У випадку суперечності норм підзаконного акту нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.
З урахуванням наведених вище норм права, указаних висновків Верховного Суду, суд зазначає, що індексація пенсії позивача з 01.03.2025 мала б бути проведена шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії (13559,41 грн), на коефіцієнт збільшення 1,15, передбачений пунктом 1 Постанови №209, а дії ГУ ПФУ в Хмельницькій області щодо здійснення позивачу перерахунку (індексації) пенсії з 01.03.2025 із застосуванням коефіцієнта збільшення 1,023, що встановлений підпунктом 6 пункту 2 Постанови №209, є неправомірними.
Отже, суд у цій справі дійшов висновку про задоволення позову у спосіб визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Хмельницькій області щодо проведення позивачу індексації пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для перерахунку пенсії у 2024 році, у розмірі 1,023; зобов`язання відповідача провести позивачу з 19.07.2025 індексацію пенсії та перерахунок пенсії з урахуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (13559,41 грн), у розмірі 1,115.
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача провести індексацію пенсії із застосуванням коефіцієнта 1,0796, починаючи з 01.03.2024, суд зазначає, що з 12.06.2024 відповідно до заяви ОСОБА_1 , проведено перерахунок (перехід) з пенсії по інвалідності на пенсію за віком згідно норм ч.3 ст. 45 Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2021-2023 роки (13559,41 грн).
Як уже зазначалося, відповідно до приписів частини другої статті 42 Закону № 1058-IV, індексація проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати, який враховується для обчислення пенсії. Оскільки станом на 1 березня 2024 року (дату загальнодержавної індексації за Постановою КМУ № 185) показник 13 559,41 грн ще не застосовувався для обчислення пенсії позивача, підстав для його збільшення на коефіцієнт 1,0796 саме для ОСОБА_1 не було. Показник 13 559,41 грн з`явився у розрахунку пенсії позивача лише в червні 2024 року для новопризначеної виплати. Таким чином, позовна вимога в частині проведення індексації з 01.03.2024 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Суд зазначає, що захист прав пенсіонера на належний рівень пенсійного забезпечення є прямим обов`язком адміністративного суду, особливо коли йдеться про порушення соціальних гарантій.
Згідно зі статтею 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. У даному випадку, суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що дії відповідача не відповідають критеріям правомірності, визначеним у частині 2 статті 2 КАС України (зокрема, критеріям обґрунтованості, безсторонності, добросовісності та пропорційності).
Відповідно до положення частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували правомірність застосування до позивача дискримінаційного коефіцієнта 1,023. Посилання відповідача виключно на підзаконний акт (Постанову № 209) без урахування норм Закону № 1058-IV та Конституції України є недостатнім для виконання обов`язку доказування. Недоведеність відповідачем правомірності своїх дій є самостійною та достатньою підставою для задоволення позовних вимог.
Враховуючи викладене, позовні вимоги необхідно задовольнити частково, у спосіб встановлений судом.
За змістом частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, на користь позивача необхідно стягнути витрати зі сплати судового збору в сумі 1331,20 грн.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо проведення ОСОБА_1 індексації пенсії з 01.03.2025 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховувався для перерахунку пенсії у 2024 році, у розмірі 1,023.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити ОСОБА_1 з 19.07.2025 перерахунок та виплату пенсії із застосуванням індексації показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який враховується для обчислення пенсії (у розмірі 13 559,41 грн), на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,115 відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році», з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1331,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) 	
Відповідач:	Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) 	

Головуючий суддя 		В.К. Блонський