ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 689/1215/25
Провадження № 22-ц/820/1078/26

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Янчук Т.О. (суддя-доповідач),
 
Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,
 
секретар: Плінська І.П.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 19 лютого 2026 року (суддя Соловйов А.В.) за первісним позовом приватно-орендного підприємства «Колос» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Гребеннікова Олена Іванівна про переведення прав покупця, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до приватно-орендного підприємства «Колос», Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області, ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Гребеннікова Олена Іванівна про визнання відсутнім права оренди, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,
в с т а н о в и в :
У червні 2025 року приватно-орендне підприємство «Колос» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Гребеннікова Олена Іванівна про переведення прав покупця.
Позовну заяву мотивовано тим, що ПОП «Колос» на підставі договору оренди землі від 15.11.2010 року укладеного з ОСОБА_5 , яка на момент укладення договору була власником земельної ділянки, є орендарем земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2,9529 га кадастровий номер 6825885200:03:030:0034, розташщованої за адресою Хмельницька обл., Хмельницький район, (колишній Ярмолинецький район) Правдівська сільська рада. Зазначений договір було зареєстровано у Ярмолинецькому районному відділі Хмельницької регіональної філії ДП ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за №041076500248. 
Після смерті ОСОБА_5 , право власності на вказану земельну ділянку та права орендодавця у встановленому законом порядку перейшло до її спадкоємця ОСОБА_3 . Договір оренди землі від 15.11.2010 року за №041076500248 є чинним, а орендні відносини щодо спірної земельної ділянки продовжувалися із новим власником земельної ділянки. ОСОБА_3 ніколи не оспорював наявності між ними договірних відносин і систематично отримував від позивача орендну плату.
07 лютого 2025 року ОСОБА_3 без повідомлення та реєстрації наміру відчуження спірної земельної ділянки уклав договір купівлі-продажу з ОСОБА_1 , який посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Гребенніковою О.І. та зареєстрований в реєстрі за №429. Продаж цієї земельної ділянки вчинено за ціною 152360,00 грн.
На момент укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки позивач мав чинне право користування цією земельною ділянкою на день її продажу і така земельна ділянка була обтяжена переважним правом позивача на її придбання. Вважає, що в діях відповідачів є ознаки недобросовісної поведінки, що грубо порушує законні права та інтереси позивача, що зумовлює вжиття правових заходів для поновлення його порушених прав.
Позивач просив суд перевести на Приватно-орендне підприємство «Колос» права та обов`язки покупця – ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу від 07.02.2025 року, посвідченим приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Гребенніковою О.І., та зареєстрованим в реєстрі за № 429 на земельну ділянку із кадастровим номером 6825885200:03:030:0034 площею 2,9529 га розташовану на території Правдівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області. 
Стягнути з Приватно-орендного підприємство «Колос» на користь ОСОБА_1 в якості компенсації вартості земельної ділянки грошові кошти в розмірі 152360,00 грн. 
10 вересня 2025 року представником ПОП «Колос» - адвокатом Мілашевським М.Г. подано клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_2 .
Ухвалою Ярмолинецького районного суду від 18 вересня 2005 року залучено до розгляду цивільної справи в якості співвідповідача ОСОБА_2 . 
02 жовтня 2025 року ОСОБА_2 подав зустрічний позов до Приватно-орендного підприємства «Колос», Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області, ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Гребеннікова Олена Іванівна, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та повернення земельної ділянки.
Позивачем за зустрічною позовною заявою зазначено, що вони з дружиною набули у спільну власність земельну ділянку з кадастровим номером 6825885200:03:030:0034. На час укладення договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки в державних реєстрах була відсутня інформація про речові права ПОП «Колос» на дану земельну ділянку. ОСОБА_2 зазначив, що може припустити, що запис у договорі оренди про державну реєстрацію земельної ділянки був здійснений заднім числом, так само з метою заволодіння спірною ділянкою і була видана довідка про її державну реєстрацію. Припускає, що підписи та записи про реєстрацію речового права на спірну земельну ділянку у Державному реєстрі земель за №041076500248. є підробленими. Вважає, що переважне право позивача на придбання земельної ділянки існує виключно у разі підтвердження такої державної реєстрації. Не знаючи про таку реєстрацію, вважає свої дії та дії ОСОБА_1 , як співвласника - добросовісними.
Із урахуванням викладеного, позивач за зустрічною позовною заявою просив визнати відсутнім права оренди ПОП «Колос» земельної ділянки з кадастровим номером 6825885200:03:030:0034 на підставі договору оренди від 15.11.2010 року та зареєстрований за №041076500248. Усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, шляхом повернення ОСОБА_2 земельної ділянки із чужого незаконного володіння та користування ПОП «Колос».
Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 19 лютого 2026 року первісний позов задоволено.
Переведено на Приватно-орендне підприємство «Колос» права та обов`язки покупця ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу від 07.02.2025 р., посвідченим приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Гребенніковою Оленою Іванівною та зареєстрованим в реєстрі за №429, на земельну ділянку із кадастровим номером 6825885200:03:030:0034, площею 2,9529 га, яка розташована: Хмельницька область, Хмельницький район (колишній Ярмолинецький район), Правдівська сільська рада.
Стягнуто з Приватно-орендного підприємства «Колос» на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно компенсацію вартості земельної ділянки із кадастровим номером 6825885200:03:030:0034, площею 2,9529 га, яка розташована: Хмельницька область Хмельницький (колишній Ярмолинецький) район, Правдівська сільська рада, за договором купівлі-продажу від 07.02.2025 року, посвідченим приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Гребенніковою Оленою Іванівною та зареєстрованим в реєстрі за №429, у розмірі 152360,00 грн. за рахунок коштів, які внесено Приватно-орендним підприємством «Колос» на депозитний рахунок ТУ ДСА в Хмельницькій області згідно з платіжною інструкцією №153 від 25.06.2025 року.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Приватно-орендного підприємства «Колос» 3028,00 грн. судового збору.
У задоволенні зустрічного позову відмовлено.
При задоволенні первісного позову, суд першої інстанції, виходив із того, що орендар належним чином виконував свої обов`язки за договором оренди земельної ділянки; спадкоємцю спірної земельної ділянки було відомо про оренду даної земельної ділянки ПОП «Колос», зокрема він як спадкоємець отримував після смерті ОСОБА_6 орендну плату за 2016-2024 роки. Власник ( орендодавець) відчужив майно іншій особі з порушенням переважного права наймача на купівлю цього майна; наймач вніс на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором повинен сплатити покупець.
Суд урахував також, що позивач зарахував на депозитний рахунок суду 152 360,00 грн. - суму вартості земельної ділянки, яка була сплачена ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 за оспорюваним договором; установив, що ОСОБА_3 перед укладанням договору купівлі-продажу не повідомляв про намір продати земельну ділянку позивачу; ОСОБА_3 під час укладання спірного договору купівлі-продажу з ОСОБА_1 порушив переважне право позивача на купівлю земельної ділянки; ОСОБА_3 отримував орендну плату за договором оренди, при цьому будь-яких відомостей, що він висловлювала претензії в частині неналежного виконання договору оренди з боку орендаря, сторони суду не надали. При цьому, навіть після відчуження спірної земельної ділянки ОСОБА_3 продовжив отримувати виплати за орендовану спірну земельну ділянку від ПОП «Колос». 
Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову суд виходив із недоведеності ОСОБА_2 заявлених позовних вимог.
Зазначаючи відповідачами за зустрічним позовом Головне управління Держгеокадастр у Хмельницькій області та ОСОБА_4 , позивачем не заявлено позовних вимог до зазначених відповідачів. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволення первісного позову та відмови у задоволенні зустрічного позову та ухвалити у цій частині нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити, зустрічні позовні вимоги задовольнити. 
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд неодноразово порушував порядок підготовчого провадження та процесуальні строки, встановив строк для подання відзиву менший ніж передбачено ч. 7 ст. 178 ЦПК України, закрив підготовче провадження до вирішення всіх заяв та клопотань сторін, а також після його закриття незаконно залучив нового співвідповідача всупереч ст. 51 ЦПК України. Крім того, дві ухвали про повернення зустрічного позову були скасовані апеляційним судом як незаконні, що саме по собі свідчить про системне порушення процесуальних прав відповідачів та неналежне здійснення правосуддя судом першої інстанції. 
Суд першої інстанції без належної мотивації відмовив у призначенні почеркознавчої та технічної експертиз, хоча саме справжність підпису та часу внесення запису про державну реєстрацію договору оренди були ключовими обставинами спору. Апелянти прямо ставили під сумнів належність підпису реєстратора Мариничу Д.М., і що вони здійсненні не в період здійснення державної реєстрації права оренди, а набагато пізніше. Крім того, якби реєстрація договору оренди спірної земельної ділянки дійсно існувала до 01.01.2013 року, то вона була би відображена у витягу з Державного земельного кадастру та Поземельній книзі, а така інформація відсутня. І це ще є одним сумнівом щодо існування права оренди у первісного позивача. 
Апелянти зазначили, що вони є добросовісними набувачами, не могли оскаржувати договір оренди, адже про нього їм не було відомо, оскільки, вказаний договір не був зареєстрований до 01.01.2013 року і після цієї дати позивач за первісним позовом не потурбувався про здійснення його державної реєстрації. Якби позов був зареєстрований до 01.01.2013 року і не перенесений до Державного реєстру речових прав, то його реєстрація відображалася би Державному земельному кадастрі та Поземельній книзі, але така інформація відсутня і вона не було отримана нотаріусом при посвідченні договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки. 
Позов про переведення прав та обов`язків покупця не є ефективним способом захисту за відсутності доведеного та належним чином зареєстрованого права оренди. При цьому суд безпідставно визначив компенсацію виходячи з ціни договору купівлі-продажу, а не з дійсної ринкової вартості земельної ділянки на момент розгляду справи.
У відзиві на апеляційну скаргу ПОП «Колос» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на необґрунтованість її доводів. Зазначає, що висновки суду першої інстанції є законними та обґрунтованими, а викладені у апеляційній скарзі доводи їх не спростовують.
В судове засідання апелянти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток. Від апелянтів надійшла заява про розгляд справи без їх участі.
Представник ПОП «Колос» адвокат Мілашевський М.Г. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надійшла заява про розгляд справи без його участі. 
Інші учасники по справі в судове засідання теж не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Згідно з частиною 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, що Приватно-орендне підприємство «Колос» є орендарем земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2,9529 га кадастровий номер 6825885200:03:030:0034, яка розташована на території Правдівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області. Право користування цією земельною ділянкою позивач набув на підставі договору оренди земельної ділянки, укладеного з ОСОБА_6 , яка відповідно до державного акту на право приватної власності на землю Р1№773239, виданого 14.05.2001 року була її власником.
Договір зареєстровано у Ярмолинецькому районному відділі Хмельницької регіональної філії ДП ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 15.11.2010 №041076500248.
Відповідно до п. 7.37 Договору оренди землі, строк дії договору 15 років, договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації, моментом укладення Договору оренди землі та початком відліку строку дії є його державна реєстрація, а саме 15.11.2010 року. 
Згідно із п. 34 договору, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни або розірвання договору.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, а право власності на вказану земельну ділянку успадкував її син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27.05.2016 р., інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав.
Згідно довідки Приватно-орендного підприємства «Колос» №8 від 28.05.2025 року, відомостей розподілу виплат від 26.08.2024 року №240826РВ000042591349, відомостей зарахувань підтверджено факт належного виконання позивачем своїх обов`язків перед орендодавцем по сплаті орендної плати.
Доказів припинення договору оренди земельної ділянки чи наявності підстав для його припинення матеріали справи не містять.
07 лютого 2025 року ОСОБА_3 уклав договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки з ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Гребенніковою О.І. та зареєстрований в реєстрі за №429. Згідно п. 2.1. договору купівлі-продажу, продаж цієї земельної ділянки вчинено за ціною 152360,00 грн. При цьому, оціночна вартість земельної ділянки склала 51683,54 грн. (п. 2.2. договору).
Вартість земельної ділянки була сплачена покупцем продавцю повністю до підписання договору відповідно до квитанції від 07.02.2025 р. (п. 2.1. договору).
Відповідно до заяви ОСОБА_2 від 07.02.2025 р., якою він надав згоду дружині ОСОБА_1 на придбання земельної ділянки, кошти, сплачені за неї, є їх спільною сумісною власністю, як і спірна земельна ділянка, придбана за них.
У відповідності до п. 5.4. договору право власності на земельну ділянку у покупця виникло в момент державної реєстрації цього права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07.02.2025 року, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26.05.2025 р. №428465088.
Пунктами 3.1., 3.7. договору встановлено обов`язок продавця передати покупцю земельну ділянку, вільну від будь-яких майнових прав і претензій третіх осіб, попередити покупця про всі відомі йому недоліки проданої земельної ділянки. Продавець гарантував, зокрема, що земельна ділянка в оренду нікому не здана, прав щодо неї у третіх осіб, у т.ч. за договорами найму чи оренди немає.
Відповідно до відомості розподілу виплат від 14.04.2025 року № 25414РВ000047392757 ОСОБА_3 продовжив отримувати виплати, які позивач сплачував на користь усіх орендодавців, а саме, благодійну допомогу 500 грн.
Вирішуючи позовні вимоги ПОП «Колос» суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 було відомо про оренду ПОП «Колос» спірної земельної ділянки, зокрема, він як спадкоємець після смерті матері ОСОБА_6 отримував орендну плату за 2016-2024 роки, що свідчить про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором оренди землі від 15.11.2010 року.
Під час дії, укладеного між ОСОБА_6 та ПОП «Колос» договору оренди землі спірної земельної ділянки від 15.11.2010 року, терміном 15 років., тобто до 15.11.2025 року, та належного виконання орендарем умов цього договору, 07 лютого 2025 року ОСОБА_3 уклав з ОСОБА_1 договір купівлі-продажу земельної ділянки з порушенням правового механізму, щодо порядку повідомлення орендаря про намір власника земельної ділянки сільськогосподарського призначення реалізувати її, визначений частиною третьою статті 130-1 ЗК України, тобто порушив переважне право ПОП «Колос» на купівлю спірної земельної ділянки, яке з 01 січня 2024 року може самостійно набути у власність спірну земельну ділянку
Колегія судів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Відповідно до частин першої, другої статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.
Згідно з частинами першою, другою статті 9 Закону «України «Про оренду землі» орендар має переважне право на придбання у власність земельної ділянки у разі її продажу, за умови що він сплатить ціну, за якою продається така земельна ділянка. Якщо відповідно до закону орендар не може набувати у власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення, він може в порядку, визначеному Земельним кодексом України, передати своє переважне право купівлі такої земельної ділянки іншій особі, яка відповідно до закону може набувати у власність таку земельну ділянку. У разі продажу земельної ділянки на земельних торгах реалізація переважного права купівлі земельної ділянки на земельних торгах здійснюється на умовах та в порядку, визначених статтями 135-139 Земельного кодексу України.
Орендодавець зобов`язаний повідомити в письмовій формі орендаря про намір продати земельну ділянку третій особі із зазначенням її ціни та інших умов, на яких вона продається. У разі продажу земельної ділянки на земельних торгах орендар повідомляється про намір продати земельну ділянку на умовах та в порядку, визначених статтею 135 Земельного кодексу України. У разі продажу земельної ділянки сільськогосподарського призначення (крім продажу її на земельних торгах) орендар повідомляється у порядку, визначеному статтею 130-1 ЗК України.
У частині першій статті 130-1 ЗК України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що переважне право купівлі земельних ділянок сільськогосподарського призначення мають такі суб`єкти: а) у першу чергу - особа, яка має спеціальний дозвіл на видобування корисних копалин загальнодержавного значення (металічні руди кольорових металів, металічні руди благородних металів, металічні руди рідкіснометалевих та рідкісноземельних металів, радіоактивних металів, електро- та радіотехнічна сировина), якщо відповідно до інформації, отриманої з Державного земельного кадастру, така земельна ділянка знаходиться в межах ділянки надр, наданої такій особі у користування, крім земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна (будівлі, споруди), що перебувають у власності особи, яка використовує земельну ділянку на праві власності, оренди, емфітевзису, суперфіцію, а також крім земельних ділянок для садівництва; б) у другу чергу - орендар земельної ділянки.
Суб`єкт переважного права купівлі земельної ділянки сільськогосподарського призначення другої черги може реалізувати таке право у разі відсутності суб`єкта переважного права першої черги або відмови суб`єкта першої черги від реалізації такого права.
У разі якщо відповідно до закону особа, зазначена у пунктах «а» і «б» цієї частини, не може набувати у власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення, вона може в порядку, визначеному частиною п`ятою цієї статті, передати своє переважне право купівлі такої земельної ділянки іншій особі, яка відповідно до закону може набувати у власність таку земельну ділянку.
Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 130-1 ЗК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі продажу земельної ділянки сільськогосподарського призначення з порушенням переважного права її купівлі суб`єкт переважного права, який відповідно до цієї статті може реалізувати таке право, має право пред`явити до суду позов про переведення на нього прав та обов`язків покупця. Одночасно позивач зобов`язаний внести на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором купівлі-продажу повинен сплатити покупець.
У разі продажу земельної ділянки сільськогосподарського призначення з порушенням переважного права її купівлі, суб`єктом якого є особа, яка не може набувати право власності на земельну ділянку, і якщо така особа передала переважне право особі, яка може набувати зазначене право (у тому числі після продажу такої земельної ділянки), особа, якій передано переважне право, має право пред`явити до суду позов про переведення на неї прав та обов`язків покупця у порядку, визначеному цією частиною.
Переважне право купівлі земельної ділянки сільськогосподарського призначення може бути передано його суб`єктом іншій особі, яка відповідно до закону може набути у власність таку земельну ділянку.
Передача переважного права купівлі земельної ділянки сільськогосподарського призначення здійснюється за письмовим договором між суб`єктом переважного права та особою, якій передається таке право. Переважне право купівлі земельної ділянки сільськогосподарського призначення, передане іншій особі, підлягає державній реєстрації в порядку, передбаченому для державної реєстрації обтяжень речових прав на земельні ділянки.
Про передачу переважного права купівлі земельної ділянки сільськогосподарського призначення особа, яка передає переважне право, зобов`язана письмово повідомити власника земельної ділянки протягом трьох робочих днів з дня державної реєстрації переходу такого права. Повідомлення здійснюється цінним листом з описом вкладень та повідомленням про вручення або особисто під розписку.
У разі якщо після повідомлення нотаріусом суб`єкта переважного права купівлі земельної ділянки сільськогосподарського призначення про намір власника щодо її продажу суб`єкт переважного права передав таке право іншій особі, такий суб`єкт переважного права одночасно з передачею переважного права купівлі земельної ділянки сільськогосподарського призначення зобов`язаний повідомити особу, якій таке право передане, про такий намір.
Передача переважного права купівлі земельної ділянки сільськогосподарського призначення може бути здійснена до або після державної реєстрації наміру власника земельної ділянки щодо її продажу. Строки передачі переважного права купівлі земельної ділянки сільськогосподарського призначення у разі її продажу на земельних торгах визначаються частиною дев`ятою цієї статті.
Підпунктом «б» пункту 15 розділу X «Перехідні положення» ЗК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, до 01 січня 2024 року було встановлено заборону купівлі-продажу або відчуження в інший спосіб на користь юридичних осіб земельних ділянок, які перебувають у приватній власності і віднесені до земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім переходу до банків права власності на земельні ділянки як предмет застави, передачі земельних ділянок у спадщину, обміну (міни) відповідно до частини другої статті 37-1 цього Кодексу земельної ділянки на іншу земельну ділянку з однаковою нормативною грошовою оцінкою або різниця між нормативними грошовими оцінками яких становить не більше 10 відсотків та відчуження земельних ділянок для суспільних потреб.
Таким чином, установивши, що земельна ділянка, кадастровий номер 6825885200:03:030:0034 перебуває у фактичному користуванні ПОП «Колос», договір оренди якого зареєстровано у Ярмолинецькому районному відділі Хмельницької регіональної філії ДП ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 15.11.2010 №04107650024, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ПОП «Колос» було суб`єктом переважного права щодо купівлі зазначеної земельної ділянки та з 01 січня 2024 року може самостійно набути у власність спірну земельну ділянку.
Зважаючи на належне виконання ПОП «Колос» договору оренди землі від 15 листопада 2010 року, який чинний до 15.11.2025 року, фактичне перебування спірної земельної ділянки, у користуванні ПОП «Колос», а також неповідомлення ОСОБА_3 позивача про намір відчужити земельну ділянку, відчуження земельної ділянки на користь ОСОБА_1 відбулося з порушенням переважного права позивача як суб`єкта другої черги на купівлю земельних ділянок сільськогосподарського призначення. 
За таких обставин доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права не знайшли свого підтвердження.
Щодо зустрічного позову ОСОБА_2 про визнання відсутнім права оренди та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, колегія суддів погоджується з висновком суду про відмову у задоволенні таких позовних вимог із-за їх недоведеності. Матеріалами справи підтверджується належне виконання ПОП «Колос» договору оренди спірної земельної ділянки, протягом 2016-2024 років орендодавцю ОСОБА_3 сплачувалася орендна плата. ОСОБА_3 отримував орендну плату за договором оренди, при цьому будь-яких відомостей, що він висловлював претензії в частині неналежного виконання договору оренди з боку орендаря, сторони суду не надали. 
За повідомленням Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 21 травня 2025 року №1156/281-25 щодо реєстрації діючих договорів оренди земельних ділянок відповідно до книг записів реєстрації державних актів про право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди зареєстрованих станом на 01.01.2013 року: земельна ділянка кадастровий номер 6825885200:03:030:0034, відомості про оренду ПОП «Колос», с.Правдівка, договір оренди землі від 15.11.2011 року №041076500248 терміном на 15 років.
Щодо доводів апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, то вони підлягають відхиленню, оскільки зазначені порушення не призвели до неправильного вирішення справи.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи ( частина 2 статті 376 ЦПК України
Інші доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, не спростовують висновків суду першої інстанції, фактично апелянт наводить ті ж аргументи, що є підставою зустрічного позову та яким дана оцінка судом в мотивувальній частині рішення, а тому такі доводи апелянта слід відхилити. 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня2006року).
Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.
Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 19 лютого 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 09 червня 2026 року

Судді: Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк