КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
вул. Солом`янська, 2-а, м. Київ, 03110
e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

Унікальний номер справи № 753/7934/25 Апеляційне провадження № 22-ц/824/9024/2026	Головуючий у суді першої інстанції - Трусова Т.О., Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2026 року місто Київ

Київський апеляційний суд в складі:
суддя-доповідач Оніщук М.І.,
судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17 липня 2025 року у цивільній справі за позовом обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Залізничний" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі спати членських внесків, 

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року Обслуговуючий кооператив "Гаражно-будівельний кооператив "Залізничний" звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , згідно з яким просив:
- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОК "Гаражно-будівельний кооператив "Залізничний" 111343 грн. 12 коп., що включає в себе: 78201,92 грн. - основний борг разом з індексом інфляції за період з 2021 по 2024 рік), 13191 грн. 20 коп. - 3 % річних та пеня, 19950 грн. - борг зі сплати земельного податку та штраф за засмічення території кооперативу;
- судові витрати: судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу покласти на відповідача.
Позовні вимоги обгрунтовано тим, що ОСОБА_1 з 2009 року є членом ОК "ГБК "Залізничний" та власником гаражних боксів НОМЕР_9, НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 та НОМЕР_7.
Відповідно до Протоколу № 32 від 05.11.2016 позивача розмірі щомісячних членських внесків (збору) для комунальних потреб позивача встановлено в розмірі 100,00 грн. щомісячно.
Відповідно до Протоколу № 37 від 10.012022 позивача розмір щомісячних членських внесків збільшено до 200,00 грн., які члени кооперативу зобов'язані сплачувати щомісячно для комунальних потреб позивача.
З 01.07.2023 за рішенням загальних зборів членів кооперативу від 26.05.2023 розмір щомісячних членських внесків збільшено та становить з розрахунку 12 грн. за 1 кв.м.
Згідно з Протоколом № 38/8 від 28.01.2023 позивача розмір щомісячних членських внесків з кожних воріт за вивезення побутових відходів складає 100,00 грн.
Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 640/31693/21 від 27.07.2022 з позивача стягнуто на користь ДПС у м. Києві податкову заборгованість зі сплати земельного податку в розмірі 71020,28 грн., у зв'язку з чим Протоколом № 37 від 10.01.2022 щодо погашення заборгованості зі сплати земельного податку відповідач, як власник гаражних боксів, має заборгованість зі сплати земельного податку на загальну суму у розмірі 3850,00 грн.
Окрім того, у відповідача виникла заборгованість зі сплати штрафу за засмічення території кооперативу у розмірі 16100,00 грн.
Також, позивач вказував, що відповідач протягом тривалого часу з 2021 року ухиляться від сплати членських внесків: за 2021 рік виникла заборгованість разом з індексом інфляції у розмірі 10042,56 грн., за 2022 рік виникла заборгованість разом з індексом інфляції в розмірі 25328,63 грн., за 2023 рік виникла заборгованість разом з індексом інфляції в розмірі 23230,22 грн., за 2024 рік виникла заборгованість разом з індексом інфляції в розмірі 19600,51 грн.
У зв'язку з чим, на підставі ст. 625 ЦК України відповідач за період з 2021 року по 2024 рік зобов'язаний сплатити позивачу пеню та три відсотки річних в наступному розмірі: 780,50 грн. (2021 рік) + 3650 (2022 рік) + 4997 грн. 50 коп. (2023 рік) + 3762,98 (2024 рік) = 13191,20 грн.
За вказаних обставин, а також посилаючись на те, що загальна сума заборгованості складає 111342,12 грн., позивач звернувся до суду з цим позовом, який просив задовольнити у повному обсязі.
Також, позивач зазначав, що орієнтовний розрахунок судових витрат складає 3028 грн. судового збору за подання позовної заяви та 10000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17.07.2025 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь обслуговуючого кооперативу "ГБК "Залізничний" заборгованість за період з 2021 року по 2024 рік за основним боргом та індекс інфляції у розмірі 78201 грн. 92 коп., три відсотки річних та пеня у розмірі 13191 грн. 20 коп., борг зі сплати земельного податку та штраф за засмічення території кооперативу у розмірі 19950 грн. 00 коп., судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн. 00 коп., а всього 124371 грн. 12 коп. (а.с. 71-76).
В апеляційній скарзі відповідачка, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обгрунтування апеляційної скарги вказує на неврахування судом першої інстанції того, що рішення правління (Протокол № 37 від 10.01.2022) про встановлення розміру членського внеску на рівні 200 грн. є таким, що прийняте з очевидним перевищенням наданих законом повноважень, адже правління, як виконавчий орган, має право лише організовувати збір внесків, розмір яких попередньо затверджений рішенням загальних зборів.
Окремої уваги, на думку апелянта, заслуговує той факт, що судом першої інстанції не враховано ту обставину, що позивач, звертаючись до суду з даним позовом та вимогами про стягнення значних сум, взагалі не надав суду копію Статуту ОК "ГБК "Залізчничний".
За вказаних обставин, вважає, що розрахунок заборгованості за членськими внесками, які надав позивач, а суд першої інстанції безпідставно поклав в основу розрахунку заборгованості, є необгрунтованим та документально не підтвердженим.
Також, зауважує, що оскільки відповідачка не була належним чином повідомлена про розгляд справи судом першої інстанції, вона була з об`єктивних причин позбавлена можливості подати заяву про застосування строків позовної давності у суді першої інстанції. 
З огляду на порушення судом першої інстанції його процесуальних прав відповідачка просить апеляційний суд прийняти суд апеляційної інстанції цю заяву та застосувати наслідки спливу позовної давності до вимог за період з 2021 року по квітень 2022 року, відмовивши у їх задоволенні.
Щодо незаконності стягнення судом першої інстанції штрафу за засмічення території зазначає, що кооператив не має і не може мати делегованих повноважень на накладення штрафних санкцій на громадян, а отже будь-які спроби правління ГБК "Залізничний" запровадити власну систему штрафів є грубим порушенням вимог Закону України "Про кооперацію", публічного порядку та виходом за межі цивільно-правової дієздатності юридичної особи.
Щодо безпідставності стягнення земельного податку зазначає, що у даному випадку суб'єктом податкових правовідносин з державою є саме ОК "ГБК "Залізничний", який володіє або користується землею кооперативу як єдиним масивом, у той час як фізична особа - член кооперативу не є платником земельного податку до бюджету за землі загального користування ГБК.
Крім того, вважає, що з урахуванням складності даної справи, часом, витраченим адвокатом, та обставин справи, розмір стягнутих з відповідачки витрат на професійну допомогу у сумі 10000,00 грн. є занадто завищеним, адже обсяг усієї роботи представника позивача у даній справі зводиться виключно до складання позовної заяви (а.с. 84-97).
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менш тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Так, як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 03.07.2009 ОСОБА_1 подала до голови правління обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Залізничний" заяву про прийняття її в члени обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Залізничний".
Відповідно до довідки № 25/0404, виданої 04.04.2025 обслуговуючим кооперативом "ГБК "Залізничний", відповідачка є членом ОК "ГБК "Залізничний" з 2009 року, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, та є власником гаражних боксів НОМЕР_9, НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_10.
Відповідно до протоколу № 32 від 05.11.2016 зборів членів обслуговуючого кооперативу "ГБК "Залізничний" розмір щомісячних членських внесків (збору) для комунальних потреб встановлено у розмірі 100 грн. з кожного гаражу.
Згідно з протоколом № 37 від 10.01.2022 зборів правління обслуговуючого кооперативу "ГБК "Залізничний" розмір щомісячних членських внесків збільшено до 200 грн. 
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.07.2022 з ОК "ГБК "Залізничний" стягнуто на користь ДПС у м. Києві податкову заборгованість зі сплати земельного податку у розмірі 71020,28 грн.
Протоколом № 38/8 від 28.01.2023 встановлено розмір щомісячного членського внеску з кожних воріт за вивезення побутових відходів у розмірі 100 грн.
Протоколом № 39 чергових Загальних зборів членів ОК "ГБК "Залізничний" від 29.05.2023 за 24/1504-1 прийнято рішення про застосування диференційованої оплати членських внесків відповідно фактичного площі гаражного боксу. З 01.07.2023 базову ставку встановлено у розмірі 12 грн. за 1 кв.м. 
Згідно з Довідкою ОК "ГБК "Залізничний" від 04.04.2025 щодо несплати членських внесків за гаражні бокси №№ НОМЕР_6 , НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_7 ОСОБА_1 : за 2021 рік оплата відсутня, заборгованість становить 6300,00 грн., з урахуванням індексу інфляції -10042,56 грн.; за 2022 рік оплата відсутня, заборгованість становить 16800,00 грн., з урахуванням індексу інфляції - 25328,63 грн.; за 2023 рік оплата відсутня, заборгованість становить 8400 + 11616 = 20016 грн., з урахуванням індексу інфляції - 23230,22 грн.; за 2024 рік сплачено 5936 грн., заборгованість становить 17296 грн., з урахуванням індексу інфляції - 19600,51 грн.; з урахуванням пені та 3 % річних 780,50 (2021 рік) + 3650,22 (2022 рік) + 4997,50 (2023 рік) + 3762,98 (2024 рік) = 13191,20 грн. З урахуванням податкового боргу за користування землею та засмічення території 3850 грн. + 16100 грн. = 19950 грн. Загальна сума заборгованості становить 111343,12 грн.
Так, у відповідності до ст. 1 Закону України "Про кооперацію" кооперація - система кооперативних організацій, створених з метою задоволення економічних, соціальних та інших потреб своїх членів.
Типи кооперативів та поділ їх за напрямками діяльності визначено в статті 6 Закону України «Про кооперацію».
Статтями 6, 7, 10, 12 Закону України «Про кооперацію» визначено, що кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. При створенні кооперативу складається список членів та асоційованих членів кооперативу, який затверджується загальними зборами. Членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу. Основним правом члена кооперативу є участь в господарській діяльності кооперативу, в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління.
Статтею 2 Закону встановлено, що членський внесок - грошовий неповоротний внесок, який періодично сплачується членом кооперативного об`єднання для забезпечення поточної діяльності кооперативного об`єднання. 
Згідно із ст. 15 Закону України «Про кооперацію», вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу, які стосовно питань своєї компетенції приймають рішення. До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить, крім іншого - визначення розмірів, порядку формування та використання фондів кооперативу.
Відповідно до ст. 16 Закону України «Про кооперацію» виконавчим органом кооперативу є правління, яке очолює голова, повноваження якого визначаються статутом кооперативу. Виконавчий орган підзвітний вищому органу управління кооперативу і несе перед ним відповідальність за ефективність роботи кооперативу.
До повноважень правління кооперативу відноситься: здійснення управління кооперативом у період між загальними зборами членів кооперативу, забезпечення виконання їх рішень; представлення кооперативу у відносинах з органами державної влади та органами місцевого самоврядування, міжнародними організаціями, юридичними та фізичними особами; укладає угоди між кооперативом та іншими особами.
Правління кооперативу діє від імені кооперативу в межах, передбачених статутом кооперативу.
За змістом ч. 1 ст. 88 ЦК України у статуті товариства вказуються найменування юридичної особи, органи управління товариством, їх компетенція, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до товариства та виходу з нього, якщо додаткові вимоги щодо змісту статуту не встановлені цим Кодексом або іншим законом.
Правовим документом, що регулює діяльність гаражного кооперативу є Статут кооперативу, який повинен містити, зокрема відомості про умови і порядок вступу до кооперативу його членів та виходу чи виключення з нього членів кооперативу, також права і обов`язки членів кооперативу (стаття 8 ЗУ «Про кооперацію»).
Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості та доведеності позовних вимог ОК "ГБК "Залізничний" до ОСОБА_1 , на підтвердження яких позивачем, серед іншого, було надано протокол зборів правління обслуговуючого кооперативу "ГБК "Залізничний"№ 37 від 10.01.2022.
Разом з тим, судом першої інстанції залишено поза увагою те, що позивачем до позовної заяви не додано статуту ГБК "Залізничний", за відсутності якого неможливо встановити, чи наділене правління за внутрішніми правилами кооперативу правом ініціювати питання розміру членських внесків; яким є порядок скликання загальних зборів та прийняття ними рішень; які саме права та обов`язки покладаються на членів ГБК.
При цьому, матеріали справи не містять рішення загальних зборів кооперативу, яким було б делеговано правлінню приймати рішення про зміну розміру членських та інших внесків.
За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не доведено наявності правових підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості по оплаті членських внесків з 01.01.2022 по 01.07.2023 на підставі протоколу зборів правління обслуговуючого кооперативу "ГБК "Залізничний"№ 37 від 10.01.2022.
У свою чергу, як вже зазначалося вище, відповідно до протоколу № 32 від 05.11.2016 зборів членів обслуговуючого кооперативу "ГБК "Залізничний" розмір щомісячних членських внесків (збору) для комунальних потреб встановлено у розмірі 100 грн. з кожного гаражу.
За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що сума щомісячних внесків, які підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача за період з квітня 2021 по 01.07.2023, має бути розрахована, виходячи з розміру щомісячних членських внесків (збору) для комунальних потреб, встановлених рішенням зборів членів ОК "ГБК "Залізничний" 05.11.2016.
Таким чином, за період з квітня 2021 року по 01.07.2023 року сума заборгованості по оплаті членських внесків, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача становить 18900 грн. 00 коп., з яких: 6300 грн. - сума боргу за період з квітня 2021 по 31.12.2021, 8400 грн. 00 коп. - сума боргу за період з 01.01.2022 по 31.12.2022, 4200 грн. - сума боргу за період з 01.01.2023 по 01.07.2023.
Також, у відповідності до положень ст. 625 ЦК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню 3 % річних у розмірі 1768 грн. 65 коп., з яких: 726 грн. 48 коп. - за період з 01.04.2021 по 01.02.2025, 778 грн. 78 коп. - за період з 01.01.2022 по 01.02.2025 та 263 грн. 39 коп. - за період з 01.01.2023 по 01.02.2025, а також інфляційні втрати у розмірі 9030 грн. 12 коп., з яких: 3822 грн. 90 коп. - за період з 01.04.2021 по 01.02.2025, 4365 грн. 63 коп. - за період з 01.01.2022 по 01.02.2025 та 841 грн. 59 коп. - за період з 01.01.2023 по 01.02.2025.
Крім того, враховуючи те, що Протоколом № 39 чергових Загальних зборів членів ОК "ГБК "Залізничний" від 29.05.2023 за 24/1504-1 прийнято рішення про встановлення з 01.07.2023 базової ставки для сплати членських внесків у розмірі 12 грн. за 1 кв.м., у зв`язку з чим за період з 01.07.2023 до 01.01.2025 за відповідачкою утворилась заборгованість зі сплати членських внесків у розмірі 28912 грн., розмір якої не спростовано відповідачкою, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості по членським внескам у вказаному розмірі.
При цьому, враховуючи положення ст. 625 ЦК України, суд апеляційної інстанції, перевіривши розрахунки позивача, приходить до висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача за період з 01.07.2023 до 01.02.2025 року інфляційних втрат у розмірі 4178 грн. 21 коп. та трьох відсотків річних у розмірі 1122 грн. 45 коп.
Водночас, оскільки Законом України "Про кооперацію" питання нарахування пені безпосередньо не врегульовано, а статуту кооперативу чи відповідного рішення загальних зборів членів кооперативу, виключно якими може бути передбачена можливість застосування штрафних санкцій (пені) за несвоєчасну сплату членських внесків, матеріали справи не містять, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про недоведеність заявлених позовних вимог про стягнення пені.
Крім того, оскільки витрати по сплаті земельного податку не відносяться до різновиду послуг, пов`язаних з експлуатацією житлового будинку, а між сторонами відсутній відповідний договір на відшкодування понесених витрат по оплаті земельного податку, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача боргу зі сплати земельного податку у розмірі 3850 грн. є помилковим.
Також, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідачки штрафу за засмічення території у розмірі 16100,00 грн., адже жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували правомірність нарахування такого штрафу, матеріали справи не містять.
Оскаржуючи рішення суду першої інстанції, відповідачкою було подано заяву про застосування наслідків пропуску позивачем строків позовної давності для звернення до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості за період з 2021 року по квітень 2024 року.
При цьому, як вбачається з матеріалів справи, обгрунтовуючи поважність причин неподання вказаної заяви до суду першої інстанції, відповідачка посилається на те, що у період червня - липня 2025 року, тобто під час перебування справи у провадженні суду першої інстанції, вона перебувала на стаціонарному лікуванні.
Таким чином, дослідивши надані відповідачкою медичні документи, колегія суддів визнає поважними причини неподання нею заяви про застосування строків позовної давності до суду першої інстанції та вирішує вказану заяву під час апеляційного перегляду справи. 
Так, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ч. 1 ст. 256 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
В силу вимог ч.ч. 1, 5 ст. 261, частин 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.
Частиною 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк дії такого карантину.
Пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211«Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19», із подальшими змінами, на усій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року до 31 липня 2020 року. Дію карантину, встановленого цією Постановою, продовжено на всій території України згідно з Постановами КМ № 392 від 20.05.2020, № 500 від 17.06.2020, № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020, № 1236 від 09.12.2020, № 104 від 17.02.2021, № 405 від 21.04.2021, № 611 від 16.06.2021 року. З урахуванням епідемічної ситуації в регіоні з 19 грудня 2020 року до 31 серпня 2021 року на території України установлено карантин згідно з Постановами КМ України № 392 від 20.05.2020, № 500 від 17.06.2020, № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020, № 1100 від 11.11.2020, № 1236 від 09.12.2020, № 104 від 17.02.2021, № 405 від 21.04.2021, № 611 від 16.06.2021.
02.04.2020 набув чинності Закон України від 30.03.2020 №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, у т.ч. статтями 257, 258 ЦК України продовжуються на строк дії такого карантину.
30.06.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню COVID-19, скасований відповідно до постанови КМУ від 27.06.2023 № 651.
Також, слід врахувати, що 24.02.2022 з 5-30 год. в Україні відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено воєнний стан.
Пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Отже, оскільки у квітні 2025 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому заявлено вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості по оплаті членських внесків, яка утворилася у неї за період з квітня 2021 року по січень 2025 року, строки позовної давності для звернення позивача до суду цим позовом останнім не пропущена, оскільки на всій території України було запроваджено карантин та, відповідно, строки, визначені, у т.ч. статтями 257, 258 ЦК України, були продовжені на строк дії такого карантину.
Пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частини 1, 2 статті 376 ЦПК України).
На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, скасувати рішення суду першої інстанції, як таке що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, та постановити нове судове рішення, яким позов задовольнити частково та стягнути з відповідачки на користь позивача суму заборгованості зі сплати членських внесків у розмірі 47812 грн. 00 коп., інфляційні втрати у розмірі 13208 грн. 33 коп. та три відсотків річних у розмірі 2891 грн. 10 коп.
Убачається, що ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції здійснив розподіл судових витрат, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ТОВ ОК "ГБК "Залізничний" суму сплаченого судового збору у розмірі 3028 грн. 00 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн. 00 коп.
Відповідачка при поданні апеляційної скарги сплатила судовий збір у розмірі 4542 грн. 00 коп.
Так, при подачі позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп., який судом першої інстанції стягнуто з відповідачки у повному обсязі, однак за наслідками апеляційного перегляду суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування рішення та часткове задоволення позову, тому сплачений позивачем судовий збір за подання позовної заяви підлягає зменшенню, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (57,40%) у розмірі 1738 грн. 07 коп. 
При цьому, з огляду на те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з позивача на користь відповідачки підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 1934 грн. 89 коп. 
Разом з цим, зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а також враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, а також їх пропорційності до предмета спору, складність справи, виконані роботи, з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність зменшення їх розміру з 10000 грн. до 3000 грн. 00 коп.
В той же час, згідно вимог ч. 10 ст. 141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
За вказаних обставин, оскільки апеляційну скаргу задоволено частково, наявні підстави для зміни розподілу судових витрат, зобов`язавши відповідачку, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити позивачу різницю в розмірі 2803 грн. 18 коп. (4738,07-1934,89) у відшкодування судових витрат.
Також слід зауважити, що дана справа віднесена процесуальним законом до категорії малозначних справ, а тому, в силу положень ч. 6 ст. 19 та ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 376, 381- 384, 444 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17 липня 2025 року - скасувати.
Ухвалити нове судове рішення.
Позов Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Залізничний" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі спати членських внесків - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Залізничний" заборгованість зі сплати членських внесків за період з квітня 2021 року по січень 2025 року у розмірі 47812 (сорок сім тисяч вісімсот дванадцять) грн. 00 коп., інфляційні втрати у розмірі 13208 (тринадцять тисяч двісті вісім) грн. 33 коп. та три відсотків річних у розмірі 2891 (дві тисячі вісімсот дев`яносто один) грн. 10 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Залізничний" судові витрати у розмірі 2803 (дві тисячі вісімсот три) грн. 18 коп.
У задоволенні іншої частини заявлених позовних вимог Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Залізничний" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі спати членських внесків - відмовити.

Відомості про учасників справи:
Позивач:Обслуговуючий кооператив "Гаражно-будівельний кооператив "Залізничний", код ЄДРПОУ 36558028, місцезнаходження: м. Київ, вул. Тепловозна, 18-Г.
Відповідачка: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова